Obsahy(1)
Legenda o Jánošíkovi, který bohatým bral a chudým dával, patří už dávno ke klasice slovenského folklóru. Udatný zbojník, jehož chrání pás od dobré víly a který přijde a napraví všechna bezpráví, jichž se bohatě dostávalo chudým od feudálních pánů, žije v mnoha lidových písních, pohádkách a vyprávěních. Animovaný film, jenž natočil slovenský klasik tohoto žánru Viktor Kubal v roce 1976, je kouzelně osobitým převyprávěním legendy, v níž ožívají fantazie, hravost i smysl pro dramatické situace v nezaměnitelně lyrickém výtvarném pojetí. Autorem námětu, scénáře, komentáře, výtvarníkem, animátorem a režisérem celého filmu, který dnes patří ke zlatému fondu slovenské kinematografie, je Viktor Kubal v jedné osobě. (Česká televize)
(více)Recenze (39)
Je to dobré, ale neskutečně zabité přehnanou délkou, tohle mohlo mět v klidu čtyřicet minut a naprosto by to stačilo. Je tu sice pár skvělých vizuálních vtípků, ale to nudu v ději nespasí, navíc výsledek zjednodušené animace sice není špatný (narozdíl od Krvavé pani), ale podoba rukou vypadá jako něco, co patří stvoření vzešlému ze zakázané lásky Šumavského obra, jehož předci se v Osmanském zajetí mohli po generace množit jen v kruhu rodinném se samicí mýtického poletávého netvora z hlubin jihoafrických džunglí unášející zvěř, lidi a malé automobily ve svých spárech, krom toho majitelé oněch pahnátů zpívají tak, že jim je rozumět sotva polovina slov. ()
Hravé převyprávění slovenské národní legendy pomocí jednoduché animace a hudby. Sice sem tam nějaká scéna byla jednoduchá až moc a vypadala spíš jako nehotová skica, ale i tak to všechno funguje v pořádku. Dialogů je tu naprosté minimum, občas trocha zpěvu, Viktor Kubal prostě radši vyprávěl obrazem. Krvavá paní je sice ještě lepší, ale i Jurko si čtyři hvězdičky zaslouží. ()
Prvý slovenský celovečerný animovaný film, ktorý nastavil latku naozaj vysoko. Niekomu sa možno nemusí páčiť Kubalova animácia, ale práve ona je podľa mňa obrovským plusom tohto filmu, pretože je vo svojej jednoduchosti skvele funkčná a treba dodať, že aj veľmi komická. Hudobná stránka filmu je takiež veľmi vydarená. Jánošík nezomrel, Jánošík žije :) ()
Viktor Kubal má oproti kolegom za oceánom západne od nás jednu obrovskú výhodu. On totiž najprv vdýchne svojím filmom dušu, vypiluje scenár do posledného detailu a až na záver myslí na efekty a na kabát svojho diela, aby bola nasýtená aj tá povrchnejšia a pohyblivými obrázkami až tak ako my neposadnutá časť diváctva. V továrni na sny k filmárskemu procesu pristupujú opačne. Najskôr sa predsa musí vedieť o potenciálnom zárobku ešte nevyrobeného filmu - to je hlavné, bez toho by jednoducho hollywoodski tvorcovia nejedli chlieb ich každodenný. A až po ďalších desiatich bodoch si niekto v štábe zmyslí, že nemajú podľa čoho natáčať, nie je totiž scenár. Tak sa ho rozhodnú narýchlo uvariť, napísať čo najviac "na efekt situácií", ale otázku "Kde je to hlavné?" si nepoloží nikto. Ich animákom chýba pochopenie pre to už spomenuté, to autorovo ja, to čo Viktor Kubal zanechal vo svojom Zbojníkovi Jurkovi. Už nespočetnekrát sfilmovaná legenda o Jurajovi Jánošíkovi získava v Kubalovom podaní nádych sviežej originality a pôvodná historka nadobúda nevídanú neotrelosť. Striedanie rôznych štýlov animácií v Kubalových rukách magicky zvizualizovaných (nad všetky ostatné čnie úchvatná scénka s pootočením kamery), veľká časť záberov exponovaná do detailov tvárí svojsky nakreslených postavičiek, geniálny hudobný doprovod znejúci počas každučkej sekundy filmu (zimomriavkové boli predovšetkým prechody medzi dvomi diametrálne odlišnými hudobnými žánrami - mám na mysli dychberúce, hudobne absolútne disharmonické sekvencie s použitím slovenských ľudových piesní nerušene prechádzajúcich v čistú "hornerovčinu"). Nadmieru potešujúcim ovšem zostáva fakt, že tvorca sa rozhodol rozprávať filmový príbeh čisto iba obrazom a zvukom, žiadne siahodlhé sebaparodické dialógy, čím už aj tak každým políčkom originálny výtvor získava na atmosférickosti. Kubal prekopal známu ľudovú povesť na svoj obraz s takým zanietením a odhodlanosťou, že môžem s čistým svedomím označiť jeho Jurka za zatiaľ najlepší slovenský animovaný film a nemyslím si, že bude v blízkej dobe nejakým iným prekonaný. P.S. Výčitka americkým tvorcom samozrejme neplatila pixarovcom a ich ohromujúcim veľdielam. Náš Kubal so Zbojníkom Jurkom však nie je v ich tieni, ale čnie vysoko aj nad takým animačným kolosom, akým sa kedysi dávno stali. Žiaľ, už len v hrobe. 95% ()
Souhlasím s kolegy, kteří filmu vyčítají především jeho délku. Zbojník Jurko mohl být kratší, tím by získal na lepší intenzitě vyprávění, kdy opravdu snímek obsahuje pár hluchých či nudnějších míst. Na druhé straně je potřeba ocenit jednoduchou, místy humornou a zábavnou animaci. Jánošík je tu prezentován skoro jako hrdina po vzoru amerických animáků stylu Supermana a Batmana. Nic ho nezastaví, přepere mnohonásobnou přesilu a disponuje skoro až nadpřirozenými silami. Tuto úvahu reflektuje i závěr, kdy Jánošík se umně dostane z vězení a jeho legenda žije dál, neboť uniká jisté smrti a je vidět jen jeho obrys na vrcholku hory. Američané zkrátka mají Kapitána Ameriku, Češi Krakonoše a Slováci Jánošíka. ()
Galerie (10)
Photo © Slovenský filmový ústav
![Zbojník Jurko - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/246/160246341_5dab89.jpg)
Zajímavosti (15)
- Hudba k snímke sa nahrávala pätnásť dní vo Filmovom symfonickom orchestri (FISYO) v Prahe. (Raccoon.city)
- Viktor Kubal kreslil Zbojníka Jurka dennodenne dva a pol roka. Počas kreslenia mal pri stole zrkadlo, aby doň mohol strúhať grimasy či gestá a potom ich nakresliť. (Raccoon.city)
- Pomocná režisérka snímky bola Anna Kubalová, manželka režiséra Viktora Kubala. (Raccoon.city)
Reklama