Režie:
Michael CurtizKamera:
Arthur EdesonHudba:
Max SteinerHrají:
Humphrey Bogart, Ingrid Bergman, Paul Henreid, Claude Rains, Conrad Veidt, Sydney Greenstreet, Peter Lorre, Dooley Wilson, Joy Page, John Qualen (více)VOD (3)
Obsahy(1)
Noční podnik Café Américain v Casablance, který vlastní Rick Blain, je jedním z mála podniků, kde se i za druhé světové války dají bez problému sehnat padělané pasy. Právě kvůli falešnému pasu sem přichází Victor Laszlo a Ilsa, milenecký pár prchající před fašistickým gestapem. Blain však v Ilse poznává svou bývalou přítelkyni a tato láska je brzy vzkříšena. Blain chce s Ilsou uprchnout, ale zjišťuje, že již asi není schopen pravé lásky. (Pannonia Ent.)
(více)Recenze (721)
Casablanca je pro mne víc než cokoliv jiného pocitovka. Bylo by liché z ní dělat víc než ve skutečnosti je a už vůbec se nedomnívám, že se jedná o jeden z nejlepších filmů všech dob. Tak proč 5 hvězd? Jak říkám, je to pocitovka... Casablanca je moc pěkný milostný příběh zasazený do časů bezcitné německé rozpínavosti a demagogie, do atraktivních míst v Africe. Většina scén se pak odehrává v baru, který patří záhadnému a nepřístupnému Američanovi Ricku Blainemu. Je to bar, kde můžeme na jednom místě potkat německé okupanty, bojovníky proti nacistům, či francouzské kolaboranty. Rickovi se v podniku daří a vše klape až do doby, kdy jeho podnik navštíví jeho stará láska Ilsa se svým odbojářským manželem a Rick se musí rozhodnout, zda se řídit srdcem a vlastní sobeckostí, nebo je čas odkrýt druhou stránku své povahy, kterou se snažil tak dlouho skrývat. V roli drsného šviháka zazářil dobový představitel ostrých hochů Humprey Bogart a jeho lásku skvěle zahrála krásná Ingrid Bergman. Casablanka nedisponuje žádným výjimečným scénářem a z pohledu současnosti může místy působit až velmi naivně a často jako klišé. Přesto si dovedu představit, jak silný musel být zážitek pro diváka, který na film zašel v době jeho uvedení. A navíc, Bogart je prostě frajer... ()
Komentář píšu až po několikátém shlédnutí, kdy na mě už snad nepůsobí romatický opar filmu, který je tedy dost masivní a dost obtěžující. Samozřejmě že je to moc ulepené, moc předvídatelné a Ingrid Bergman hraje hroznou bitch. ALE. Neuvěřitelně mnoho mě baví způsob, jakým jsou stavěny scény, jak fungují misanscény, jak je kladen důraz na jednotlivé rekvizity, melodie, a takové ty maličkosti. Protože to u mě dělá film. A taky Humphrey, že ano, kvůli kterému asi nikdy nepřestanu kouřit. Navíc, když si uvědomíte, že je to točené v roce 1942, s premiérou 1943! Mindblowing. A taky: "Of all the gin joints, in all the towns, in all the world, she walks into mine." ()
Po nespočetných recykláciach a parodiach som sa rozhodol pozrieť si aj originál.Ale ako to už u mňa býva, vracať sa k niečomu len preto, že to je klasika skrátka u mňa nefunguje.Bohužiaľ,ale mňa tento film neoslovil absolutne ničím. ()
Pamätný film. Má pre mňa jedinečnú atmosféru. Je to tým, že takýto film už dnes tvorcovia nenatočia. To, že sa odohráva v čase vojny mu dodáva punc a je akoby chráneným kusom v kinematografii. Je filmom svojej doby a ním má zostať. Páči sa mi, že hoci sledujem osudovú romantiku, tak vo filme je aj porcia humoru a nemôžem nespomenúť legendárne spievanie Marseillaisy v bare, centre diania. Casablanca mi hodne učarovala. ()
Americký kultovní romantický film odehrávající se v roce 1942 v Casablance, neokupované části francouzského Maroka. Toto město slouží jako přestupní stanice pro cestu Ameriky pro všechny osoby prchající před rozpínavostí a krutostí nacismu. Mezi nejdůležitější podniky v Casablance, kde se scházejí všechny významné osoby, patří Rickův bar, jehož majitel Američan Rick Blaine v podání navýsost elegantního oscarového H. Bogarta prohlašuje, že jediné, čemu věnuje své myšlenky, je úspěšný chod svého podniku a politické a válečné problémy ho nezajímají. Situace se změní v okamžiku, kdy do Casablanky přichází nacisty hledaný vůdce mezinárodní odbojové organizace původem Čechoslovák Viktor Laszló (terstský rodák P. Henreid) spolu se svou půvabnou manželkou Ilsou (I. Bergmanová), v níž Rick rozpozná svou lásku, jež ho před rokem v Paříži, těsně před její okupací, z neznámých důvodů opustila. V Rickovi se opět probudí vášnivé city ke švédské krasavici a jeho původní záměr vyhýbat se politickým aktivitám je minulostí. Dramatický závěr amerického velkofilmu je ve znamení Rickova romantického sebeobětování se, kdy za cenu vraždy německého důstojníka přiměje svou milovanou i jejího manžela odcestovat do Ameriky a sám s místním policejním prefektem Louisem Renaultem (protinacisticky smýšlející C. Rains) odchází začít nový život do konžského Brazzaville. Kromě sladkého milostného příběhu mezi Ilsou a zdánlivě citově imunním Rickem a tehdejším obvyklým gentlemanstvím mě zaujala neochvějná naděje režiséra maďarského původu Michaela Cortize ve vítězství Spojenců a to v době, kdy obrat ve válečném konfliktu v neprospěch Němců měl teprve nastat. Sladce milostné zabarvení v nelehkých válečných dobách mě neodradilo od nadprůměrného hodnocení, naopak výjimečná herecká noblesa obou hlavních představitelů na mě mocně zapůsobila. ()
"We will always have Paris" působí z velkého plátna tak moc intenzivně... I po 75 letech. [Po mnoha zhlédnutích na obrazovce konečně projekce v kině -> Kino Beseda, pondělí 22.1.2018 19:15] ()
Nejsem ani ženská,ani teplouš.Červená knihovna jak vyšitá.Mraky nudných dialogů..jak už tu byl napsáno, mnoho stejně starých českých filmů má vyšší úroveň.A ten omyl se jménem-Viktor Laszlo je opravdu čechoslovák?Nevím, jak vy,ale neznám jediného člověka se jménem Lászlo. ()
Dala jsem Casablance třetí šanci a potřetí zažila zklamání. Naprosto nevěrohodní "hrdinové", kterým ne a ne uvěřit (kam se hrabe toporný Rick Blaine na Charlieho Alnutta v Africké královně, kam se hrabe afektovaná Ilsa Lazslová na Paulu Antonovou z Plynových lamp), nezáživný příběh a k tomu všudypřítomná otravná hudba. Snad jen francouzský velitel v podání Clauda Rainse stál za to. ()
" ..I think this is the beginning of a beautiful friendship.." Opravdová klasika. To, čemu tady někteří říkají klišé, je v Casablance právě to nejlepší. Uhlazené dialogy se stali inspirací několika následujícím generacím filmařů: ()
No ne že by se mi zdálo, že je to nějaký špatný, ale trošku u mě zafungoval syndrom nesplněných očekávání. Příběh to má pěkný, ten závěr se mi líbil moc, ale pořád si myslím, že takových filmů by se našlo dost. ()
Film zachraňuje jedine mýtus klasiky - ani divá sviňa netuší prečo. Postavy sa hýbuju toporne dejom, je tam jeden super klaďas, dvaja cynickí neutráli, jeden super zloun a krásna žena. Bogart behom filmu vyfajčí asi vagón cigariet, pľuje jednu cynickú hlášku za druhou, aby nakoniec spravil jedno veľmi kladné gesto. Treba vidieť, ale do extáze nás to nedostalo. ()
Třebaže jsem ho zhlédnul s tím, jde o "čítankový" film, který je pro každého filmového fanouška povinností vidět, ať už se mu námět líbí nebo ne, byl jsem překvapen, jak je Casablanca nadčasová. A to nemluvím o poutavém příběhu a skvěle zahraných postavách. ()
Dnes již nic neobvyklého. Srdceryvný příběh o obětování velké lásky, který je plný těch "nejprovařenějších" zamilovaných frází. Jenže, když si uvědomíte, že na základě tohoto filmu, vznikly všechny romantické komedie od roku 1942 (velká láska + problém = neměrný důkaz lásky), nezbývá než jen žasnout, o jaký úžasný zdroj inspirace jde. ()
Opakováním se zprvu zdánlivě průměrná Casablanca kupodivu zlepšuje a k původní ateliérové inscenaci cosi přibývá, těžko říct co. Bogart? Čechoslovák jako největší hrdina války ...uff uff ()
Casablanca... Ani nevím, jak vlastně začít, určitě je to dobrý film, ale... na moje poměry je první hodina až příliš roztahaná. Rick je zatrpklý a odměřený, všem odsekává, občas jsem měl chuť mu něco říct. Za vypíchnutí také stojí jedna silná scéna - "Die Wacht Am Rhein" vs "Marseillaise", ta byla vskutku geniální. Poté se to konečně rozjelo, všechno vypadalo lépe, dvojice hlavních hrdinů se dala dohromady a já s hrůzou zjistil, že zbývá posledních patnáct minut. Škoda, že se ke konci podstatně zrychlilo, oproti první půlce je to zrychlení možná až trochu moc rapidní. No a ten závěr? Nemyslím tím ani tak odlet letadla za svobodou, ale to, co následovalo: proměna "zlého" policajta na hodného? Hm, hm, zajímavé. Možná budu k téhle americké klasice a vítězi Oskara až příliš brutální, ale dám jen tři hvězdičky. P.S.: Pořád jsem se nemohu zbavit dojmu, že na dnešního diváka už film nezapůsobí tolik jako na toho před už takřka sedmdesáti lety. Třeba je to dobou, ne filmem. ()
Já vždycky říkám, že jakmile film posbíral podezřele moc Oscarů, nemá mě zpravidla čím nadchnout, Amíci zkrátka milujou megalománii a klišátka. Ovšem, tenhle snímek provází tolik superlativ, že jsem i já od něj čekala strašně moc. Což je možná částečně kámen úrazu - neminulo mě lehký zklamání, věta "Líbej mě, jakoby to bylo naposledy!!!" mě nahlas rozřehtala a ještě víc fakt, že ji jinak namistrovanej frajer akceptoval - správnej cynik by se musel milé na místě okamžitě vyzvracet do výstřihu, no ne?! :-) A navíc, každej vyzdvihuje Ricka, přitom čechoslovák byl podstatně charismatičtější, zbytečně nekecal a měl tak zajímavej úsměv.... ;-P... Film se mi jeví být přeceňovaným, žádnou větší hodnotu nemá, jen je starej, chlapi jsou velcí machři a holky mají za úkol jediné: býti krásné a osudové, muhehe :-D. ()
Tak přece jen "pověsti" nelhaly. Má očekávání sice nebyla vysoká, zároveň jsem se ale těšil na oskarový snímek, jak se sluší a patří, a výsledek se skutečně zařadil v mezích těchto mantinelů. Toto je můj nejhlubší a na delší dobu nejspíše poslední průnik do prahistorie oskarových snímků a ač musel za války zvláště na lidi, kterých se týkala, působit ještě mnohem intenzivněji, i dnes má zvláště první část do příchodu všech hlavních aktérů, dle mého názoru, nadčasovou působivost. Doporučuji všemi deseti (2x5*) všem filmovým nadšencům, zvláště pak fanouškům Červeného trpaslíka... ;) ()
Alibistické 3. Film som nevidel celý a polovice som nerozumel, pretože som mal len anglické titulky. Za technické kvality, dobrých hercov a výborný remastering. Možno niekedy znova pozriem s prekladom a zmením hodnotenie. ()
Klasika, kterí je stále IN. Skvělý Humphrey Bogart! ()
Není nad to si po dlouhé době dopřát uhlazené gentlemany s hlasem jako zvon, decentní dámy krásné svou jemností a nikoliv podílem odhaleného těla, exotickou zemi, bar oplývající vůní Bourbonu, kouřem doutníků a melancholickým hlasem klavíru a do toho všeho jednoduchý, za to však s neochvějnou jistotou se staletími opakující příběh milostného trojúhelníku, sebeobětování a hrdosti. Inteligentní dialogy, které upoutají už jen svým jazykem a v kterých opravdu poznáte rozdíl mezi americkou angličtinu Humpreyho Bogarta a evropskou Paula Henreida. Vivat Casablanca. 9/10. ()
Reklama