Kim Novaková se v Genezaretském jezeře nikdy nekoupala
-
Kim Novak badade aldrig i Genesarets sjö (více)
Režie:
Martin AsphaugKamera:
Philip ØgaardHudba:
Stefan NilssonHrají:
Anton Lundqvist, Jesper Adefelt, Jonas Karlsson, Johan H:son Kjellgren, Donald Högberg, Helena af Sandeberg, Anders Berg, Anders Ahlbom Rosendahl (více)Obsahy(2)
Když přišla Ona, země se zachvěla, škola se stala rájem na zemi a srdce bojovníka začalo bít rychleji... Švédský film o chlapeckém dospívání a kráse ženských křivek.
Půvabný rodinný příběh o dvou dospívajících chlapcích na švédském venkově natočil scenárista a režisér Martin Asphaug podle románu Hakana Nessera. Dva čtrnáctileté "skoromuže", dostatečně protřelé životem, doslova očaruje a přibije do školních lavic příchod "nejkrásnější ženy světa", podobné hvězdě filmového plátna Kim Novakové. Vlastně ještě mnohem hezčí. Kráska se dokonce stane jejich zastupující učitelkou a škola je tímto pro Erika a Edmunda rájem na zemi. S jejich kráskou ovšem začne chodit Erikův starší bratr Henry, chlapec světácký, pohledný a zkušený. Není ovšem sám, kdo jeví zájem o plavovlasého anděla, a události naberou nečekaně temný spád. Erik a Edmund jsou však muži se srdcem na pravém místě.
V roli půvabné učitelky uvidíme mladou švédskou herečku Helenu af Sandeberg, která má za sebou již hlavní role v řadě filmů, např. Zingo (1998), V posteli se Santa Clausem (1999).
Autor románové předlohy Hakan Nesser (1950) patří k nejoblíbenějším současným švédským spisovatelům. Proslavil se především svými kriminálními romány s vrchním komisařem Van Veeterenem.
(oficiální text distributora)
Recenze (62)
"Rakovina, šukat, smrt, láska" . . . Ano, "mohlo to být takový superléto", strávené ve staré chatě "Genezaret" u jezera, které jako by zůstalo zachováno od dob Ráje... Mohly to být poslední pohodové prázdniny dvou dorůstajících kamarádů a staršího už dosti protřelého bratra jednoho z nich... Leč do jejich životů osudově zasáhla "bez varování jako anděl z nebe" krásná učitelka Ewa a její zálet se starším z bratrů... "Člověk míní a Bůh mění", praví mladý Erik jako jednu ze svých oblíbených >pubertálních< frází, pochycených od otce, aniž by si uvědomoval, jak hlubokou má >pravdu< - byť nakonec se celý smysl slov obrátí a člověk sám na Boha si zahraje... . . . A tenhle film je takový malý úžasný příběh, film o vzpomínání na událost kdysi dávno před čtyřiceti lety, která ovlivnila životy všech protagonistů - a vlastně nakonec pak tak nějak fatálně v nejlepším možném rozřešení, i když za cenu smrti jednoho z nich... A tak - i když nakonec ani v závěru filmu není tak zcela jasné, kdo tenkrát doopravdy zabil toho debila "Kanóna" Beru Albertssona, surového a stupidního snoubence Ewy - ve snech žáků puberťáků jakési blonďaté bohyně, idealizované převtělení herečky K.N. - není to vlastně vůbec důležité. Stejně tak jako jestli ono kluky oblíbené "SupePríma" je v jejich slovních hrách jedno slovo nebo dvě... . . . Pravda zůstává jen jedna. Erikovi po těch letech zbylo už jen to tajemství, jen vzpomínky na krátké ale zásadní přátelství, na nepřekonatelnou bratrskou soudržnost, na předčasné dospění a na první velkou, byť platonickou lásku, odbytou masturbací při šmírování za oknem. A taky smíření se se sebou, se svým svědomím a vědomím o zločinu, který asi se však musel stát a kterým nejspíš byly zachráněny životy jiné... . . . Přes svůj složitý název je tohle dílko pomalu plynoucí a svým způsobem jednoduchý, leč dle výtečné předlohy perfektně civilně odehraný a mistrovsky natočený skvělý film, s podivuhodnou atmosférou plnou nenápadných symbolů a tajemství, s nostalgickou atmosférou ztraceného mládí a smíření se s životem. A ta jednoduchost je síla a krása, vlastně možná víc, než nějaká velkolepá gesta. V životě i ve filmu! - - - - - (Poprvé viděno 16.11.2008 na dvd, komentář zde jako šestnáctý - 16.11.2008) ()
"Život má být lehký jako letní den pro motýla." V tomhle duchu se odvíjel tenhle zpočátku idylický prázdninový příběh, plný klukovského mudrování nad životem a okouzlení Ewou alá Kim Novakovou. Pak přišel den, který už nebyl tak lehký jako letní den pro motýla a vzpomínka na něj je pro Erika přece jen bolestná. Nostalgické, příjemné, trochu poetické, ale chybělo tomu trochu víc něčeho, co by se dotklo mých emocí. ()
Ty žánry tu strašně matou. Mysteriózní to totiž není ani náhodou, thriller už vůbec a krimi tak trošku, dvacet minut před koncem, kdy k němu konečně dojde. Zbytek filmu je o přátelství dvou kluků, kteří si užívají prázdnin, které ale navždy změnily jejich životy. Vypráví nám to současné já hlavního hrdiny, které do příběhu vždycky vstoupí s komentářem popisující událost jasně zjevnou už přímo z obrazu. Tudíž naprosto zbytečně a kromě úplně poslední scény (která se snaží tvářit jako bůhvíjaký zvrat, ale přitom mi to přišlo dost jasné od chvíle, kdy začala ta krimi linka) se tu jeho současné já objevuje taktéž zbytečně. Zůstat tam je ten tahle podstatná scéna a režisér by udělal o dost líp. Příběh z jeho dětství je tu sice stěžejním, ale stejně moc zajímavý není. Až na pár povedených, příjemných prázdninových scén je to celé strašně mdlé, nudné a hollywoodsky chladné. Nejdou z toho žádné emoce, práce s postavami je dost slabá a ani jedna nemá pořádný charakter, všechny tam prostě jen tak jsou. Ani k žádnému přesahu tu nedojde, jen se tu sypou instantní moudra na různá témata, aby to nepůsobilo tak prázdně. A jestli jsem podle konce pochopil správně, tak SPOILER to s úsměvem na rtu obhajuje tu vraždu. Vlastně to tam s ní celé je divné - kvůli ní se ti dva kluci tehdy rozkmotřili, tvářili se, jak strašně je to poznamenalo a že už spolu nikdy nebudou mluvit (btw ten jeho kamarád v dospělosti dopadl jak? proč už o něm nic neví?), tak proč se hlavní hrdina nikdy za život k tomu svému činu nepřiznal? Jen po letech šel hodit zakopanou sekyrku do řeky, aby se na to opravdu nikdy nepřišlo? To nemá svědomí? Sice zabil hajzla, ale nějak ho to snad poznamenat muselo, ne? Pokud teda není sociopat, ale to z teho neplyne. KONEC SPOILERU. Takže z žánrů tu zbylo jen to drama a ani jako drama to neobstojí. Nic mi to nedalo, nic silného z toho neplyne, název je pitomý, vlastně je ten film i dost zbytečný, takže z kladů zůstává jen solidní filmařská stránka. Ale pořád je to dost málo na vyšší hodnocení. Slabé 2* ()
Úžasně křehký příběh, který mi svým způsobem připomínal Kingovo Stůj při mně a jiné bravurní snímky o přátelství. Výborně vylíčené charaktery, opravdu skvostná kamera a scénář, který netlačí na pilu a zvolna naslouchá jednomu zvláštnímu letnímu dobrodružství. Severní kinematografii našimi rutinními příběhy se asi nikdy nebudeme moci ani přiblížit. ()
Idylické vzpomínání na slečnu Božskou viděné optikou dvou kluků, ve kterých se právě probouzejí hormony. Retro návrat do klukovských let je vděčné téma, v tomto filmu působí nenásilně a vzbuzuje hřejivě letní atmosféru (podobně jako v Mém létu lásky bez sexuálního motivu). Každá z postav má své dost vážné trápení, ale zvládá to tím typickým seveřanským způsobem do momentu, než se film změní v mužskou verzi Nebeských stvoření... Inteligentně napsané i natočené, výborný casting, jasných 5 hvězd. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (4)
- Dej filmu nie je identický s románovou predlohou. (Arsenal83)
- Film sa natáčal v Askersund, Trollhättan, Vargön a Vänersborg vo Švédsku. (Arsenal83)
- V krátkom dokumente, ktorý bol odvysielaný v súvislosti s premietaním filmu na Sveriges Television 19. decembra 2008, Nesser povedal, že kniha je založená na skutočných udalostiach a v podstate je založená na príbehu postavy s menom Erik (Anton Lundqvist), ktorý je rozprávačom deja. (Arsenal83)
Reklama