Režie:
Grzegorz KrólikiewiczScénář:
Grzegorz KrólikiewiczKamera:
Bogdan DziworskiHrají:
Franciszek Trzeciak, Anna Borowa, Lucyna Winnicka, Ewa Sykała-Zdzieszyńska, Jerzy Stuhr, Jerzy Block, Irena Ladog, Marcel Novek, Irena Ładosiówna (více)Obsahy(1)
Hraný debut Grzegorze Królikiewicze se opírá o slavný kriminální případ ze třicátých let 20. století, do něhož byli zapleteni manželé Maliszowi. Film zobrazuje vyvrhele, kteří se tvrdošíjně, leč neúspěšně snaží najít své místo na světě. Poražení a frustrovaní spáchají trojnásobnou vraždu, za niž jsou postaveni před soud. Sled událostí však nevypadá tak jednoduše. Królikiewicz divákovi neposkytuje příliš mnoho informací, ukazuje jen útržky scén, a divák musí zapojit svůj intelekt, aby si vše poskládal v jeden celek. Namísto příběhu režisér nechá promlouvat formu: černobílé záběry, které se soustředí na pozadí nebo na nevýznamné detaily, hlasitou zvukovou stopu, která někdy přehlušuje slova postav. Režisér tak zvýrazňuje emocionální zabarvení jednotlivých situací: vzrůstající apatii, bezmyšlenkovitý vztek či nečekané emoce. (Kino na hranici)
(více)Recenze (7)
Temný, ponurý a hypnotický film. Manželský pár, který jaksi nezapadá do světa "normálních" lidí se rozhodne vydělat si na živobytí vraždami. Film na motivy skutečné události, která se odehrála v předválečném Polsku. Velmi nevšední filmový zážitek, který stojí za to! 4* jen proto, že jsem film viděl pouze v původním znění (takže některé scény pro mne zůstaly záhadou) a taky v poněkud zkrácené, asi 65 minutové verzi. O pokusu zastřelit pošťáka, jsem se dozvěděl až ze závěrečného procesu, kde se neustále mluvilo o pistoli, přestože v "mé" verzi se žádná pistole ani pošťák neobjevili. ()
Dalo by se říct, že se jedná o dost zběsilého polského Lynche. Jízda je to opravdu zběsilá a taky hodně zmatená. To vše graduje celkovou segestivitu celého filmu. Celý film jenom vrcholí oním procesem. Film jsem bohužel shlédl pouze v původním znění, ale ani to nic nezkazilo na výsledném dojmu. Film, který bohužel není pro každého, ale ta jeho bezvýchodná a depresivní atmosféra je jedinečná. První polský "psycho" film, který jsem viděl. Jen doufám že jich Poláci mají víc. ()
Skrz naskrz jsem poprvé viděl loni na LFŠ. Byla noc, měl jsem za sebou asi pět filmů, zabíjely mě mikrospánky a film jako takový jsem příliš nepobral. Včera jsem si ho ale pustil v klidu doma (velké díky uživateli sPaRk) a musím říct, že je to klenot. Geniální zvuková stopa, absolutní bezútěšnost a hlavně naprosto psycho atmosféra prostupující celým filmem, který navíc obsahuje snad nejlépe nasnímanou vraždu, co jsem kdy viděl. Velká spokojenost. ()
Výborný experimentální film (alespoň podle mých parametrů), který mění běžnou detektivní zápletku v nervydrásající podívanou. Protože jsem dopředu neznal synopsi, byl jsem kutečně zvědav, co se z takového párku vyvine. Kdybych o tom ovšem přemýšlel víc, musel bych k tomu nejspíš přece jen dojít. Byl jsem však systematicky rozrušován vizuální a hudební deprivací (zřejmý záměr tvůrců) tak, že jsem jen zíral. Po uvědmění si děje, je divák (já) nucen si film (v hlavě) znovu přehrát v odpovídajcím kontextu. Závěrečný, soudní obraz už neměl mnoho co říct. Docela mě mrzí, že Jan Malisz tu nebyl pojednán i jako malíř. ()
Jediné, co můžeme říci o tomhle filmu je, že je černobílý. ()
Sugestivní podívaná. Překvapivě lineární vyprávění (vzhledem k popisu, který sliboval obtížnou skládačku). Na můj vkus některé scény přehnaně dlouhé, což může být vyprávěcí prostředek, který jsem ale ne vždycky chápal. ()
Film byl uveden ve Filmovém klubu ALFA Sokolov v sezoně 1979/80. ()
Reklama