Režie:
Ladislav SmoljakHudba:
Pavel VondruškaHrají:
Zdeněk Svěrák, Petr Brukner, Jaroslav Weigel, Genadij Rumlena, Jan Kašpar, Marek Šimon, Robert Bárta, Michal WeigelObsahy(1)
V pořadí objevů čtrnáctá Cimrmanova hra nás zavede do nitra kontinentu téměř nedotčeného civilizací. Čeští cestovatelé se tu setkají s podivným kmenem lidojedů a málem skončí na jejich jídelním lístku. Příslušníci tohoto kmene jsou zvláštní ve dvou směrech: svým vzhledem a svou neobyčejnou učenlivostí. Tyto vlastnosti umožnily Cimrmanovi vyřešit jazykové a inscenační problémy s elegancí, jakou mu ostatní světoví dramatikové mohou jen závidět. Kdyby takové téma zpracoval dejme tomu G. B. Shaw, strávili by diváci v hledišti 5 až 7 hodin. Cimrman tu vystačil (nepočítáme-li úvodní vědecký seminář) s pouhou hodinou. Poprvé v historii Divadla Járy Cimrmana vystupuje na jevišti i živé zvíře. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (217)
,,V komoře není náboj, v komoře je myš.“ Tady už nezbylo z cimrmanovského humoru vůbec nic. Je tu jen samé křepčení, tanečky, říkanky a ten nejjednodušší humor, který není vtipný. Z úvodní přednášky podal průměrný výkon pouze Svěrák. Brukner a Rumlena byli tragičtí a můj oblíbený Weigel měl pouze krátký a bohužel také nudný výstup. Samotná hra je téměř bez děje, celé počínání na jevišti je statické, dialogy děj neposouvají, pouze dochází k nedorozuměním, která byla otravná. Představitelé divochů hráli mizerně, Brukner taky a Weigelova a Rumlenova role byla špatně napsaná. Aspoň Svěrák odehrál něco, na co se dalo i dívat. Celkově vzato se jedná rozhodně o nejhorší hru od DJC, co jsem viděl. ()
V této hře, ale již v semináři se objevuje trochu vyprázdnění studnice nápadů autorů. Obojí je milé a vtipné, seminář má několik nezapomenutelných momentů (ačkoli, jména indiánských herců jsem zapomněl skoro okamžitě :-) a hře chybí spád a grády, i (ne)herci působí někdy ve svých rolích rozpačitě. Autoři si stále umí pěkně pohrát s češtinou, ale...Jak mám Cimrmany rád, toto už přece jen není ten starý dobrý Cimrman. ()
Nevím zda sám dokážu posoudit, nakolik jsem "brífinkový typ"....😃 Co však určitě posoudit dokážu je, že ani tato pozdnější Cimrmanova hra neztratila mnoho ze svého originálního humoru založeného na slovních hříčkách a jazykové komice. Opět je tu spousta hlášek, co časem zlidověly a opět se zde můžeme setkat s řadou odkazů na českou literaturu nebo historii (viz zejména častá zmínka o básníku Josefu Václavu Sládkovi a jeho básni Znám křišťálovou studánku). Co k téhle parodii na badatelské výpravy ještě dodat? "Copak jmelí, ale jmelí!" 😃 ()
Hru uvádí velice dobrý seminář o exotickém tématu Cimrmanovy výpravy do Afriky a jeho vztahu k Vojtovi Náprstkovi (rozený Adalbert Fingerhut) a Josefu Václavu Sládkovi. Následuje výborný začátek hry se seznamováním publika o základních parametrech výpravy vzducholodí do neprobádaných končin Afriky. Válců máme dost, čili kdyby jeden kiksnul, tak to prakticky nepoznáme, protože to klidně poběží na jedenáct válců. Tak můžou samozřejmě kiksnout dva, to by to běželo na deset válců. Můžou kiksnout tři, no a můžou kiksnout i čtyři. - A tak dále Bohoušku. - Ovšem upozorňuju, že kdyby jich kikslo jedenáct, tak to ať se na mě nikdo nezlobí, to ten jeden válec prostě neutáhne. - No samozřejmě, to nikdo přece... - No, to po mě nikdo nemůže chtít, abych já s tou vzducholodí letěl na jeden válec! - To po tobě Bohoušku... - To jsme si nedomluvili! - Ale Bohoušku, to po tobě přece nikdo nechce... - To si ten krám řiďte sami, víte! - Bohoušku, přece nepoletíme na jeden válec. - No, to bych prosil, protože ten jeden válec bude mít co dělat jenom s tím, aby pohyboval těma jedenácti mrtvejma válcema. - Mohlo by se v krajním případě stát, že by kikslo všech 12 válců? - Tohle já nemám zapotřebí! Následuje také výborná pasáž hry z letu vzducholodí. Jak je krásné mít svoji rodinu... - Viďte. - ...takhle hluboko pod sebou. Ale po přistání v Africe začíná být hra poněkud slabší, s velmi jednoduchými vtipy a skoro bych až řekl primitivní jako vystupující africký kmen. Přesto, celkově vzato mi přijde, že oproti Švestce se kvalita trochu zlepšila. ()
Jako zanícený cimrmanolog, schopný hodiny a hodiny vyprávět repliky ze všech her krom Českého nebe, se kterým jsem ještě žel neměl tu čest, snad ani nemohu jinak. Mohl bych pár her vyzdvihnout, avšak žádnou bych nedokázal označit za slabší či méně oblíbenou. Stejně ode mne každá dostane "kilo", tak co... 100% ()
Galerie (7)
Zajímavosti (9)
- Úryvky ze hry jsou použity v dokumentu o Zdeňkovi Svěrákovi Tatínek (2004). (mnaucz)
- Jedná se o první hru z repertoáru DJC, kde z úst Bořivoje Pence zazní slavná otázka ohledně příbuzenstva pánů Žáby a Pulce. Druhá hra, kde zazní tato slavná otázka, je Afrika (2004). (TomasSlach)
- Turecký zpěv, který můžeme slyšet při cestě do Afriky, nazpíval Petr Brukner. (mnaucz)
Reklama