Režie:
Michael Caton-JonesScénář:
David WolstencroftKamera:
Ivan StrasburgHudba:
Dario MarianelliHrají:
John Hurt, Hugh Dancy, Dominique Horwitz, Nicola Walker, Clare-Hope Ashitey, Steve Toussaint, David Gyasi, Louis MahoneyObsahy(1)
Po filmu 100 dní (100 Days, 2001, r. Nick Hughes), uvedeném v Karlových Varech v roce 2002, a po velmi úspěšném Hotelu Rwanda (2005, r. Terry George) vznikl další dramatický snímek zachycující děsivou genocidu ve Rwandě roku 1994, kdy bylo během sta dnů vyvražděno osm set tisíc lidí, zejména příslušníků kmene Tutsiů. Režisér Michael Caton-Jones, známý spíše jako tvůrce komerčních titulů, natočil jednu epizodu z této tragédie. Odehrává se v církevní škole nedaleko hlavního města Kigali od 5. do 11. dubna 1994. Protagonisty vyprávění jsou běloši: mladý učitel Joe Conner a starý kněz Christopher. Ti usilují o záchranu domorodců hledajících azyl ve škole, jež je pod patronací belgické jednotky OSN. Snímek vznikl podle námětu novinářů, kteří ve Rwandě v té době byli, natáčel se na autentických místech a v jeho štábu pracovali místní lidé, jejichž rodiny byly masakry postiženy. Postavy jsou ovšem fiktivní. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (72)
Podobný filmy mě jen utvrzujou v tom, že černej kontinent nikdy nenavštívím. Páč co se tam dělo (a mám pocit, že tohle se tam bude dít dycky), tak nad tím zůstává rozum stát. Genocida, všude mrtvý rozkládající se těla, nemoci a hlavně dementi s mačetama, který masakrujou všecko co jim přijde pod ruku. Blbý na tom je, že i když se celej Svět začně snažit s tím něco udělat, tak tyhle menťáci zůstanou pořád stejný a budou se tam pořád zabíjet kvůli ničemu. Podobný filmy ve mně vzbuzujou velkou nenávist vůči Africe, ale i jiným (mohámedánským) kontinentům. Akorát že, o islámu a jeho "pozitivnímu" vlivu na Svět se většina lidí bojí točit. Střelba na psy je realistickej film, ale už sem viděl lepší z tohodle prostředí. ()
..."každý den, každý den, bych na začátku zahájení zasedání valného shromáždění OSN pouštěl část tohoto filmu." - ano, to máš, Enšpígle, pravdu. Tento film je tu srovnáván s mnohem působivějším Hotelem Rwanda, ale to, že není tak okázalý, nijak nesnižuje jeho výpovědní hodnotu, kterou ještě umocňuje autentické prostředí. S hereckým výkonem Johna Hurta a hlavně Hugha Dancyho jsem byla spokojená, jeho přeměna z nadšeného učitele k vyděšenému člověku, stydícímu se za svůj strach zemřít, byla úžasná. ()
Když jsem si pustil film Hotel Rwanda, tak se u mě rozjel maraton filmů vztahujících se k Rwandské genocidě. Hned po Hotelu jsem si pustil Střelbu na psy. Popravdě jsem se toho trošku bál, nízkonákladovka, člověk od toho moc nečeká, když kolem něho jsou pořád hollywoodské pecky. No ale po zkouknutí musím říct, že jsem objevil neskutečně povedený snímek vztahující se ke Rwandské genocidě. Nechci nějak shazovat Hotel Rwanda, ale tohle mi přišlo ještě o něco lepší. I když se jednalo o podobný nápad jako u Hotelu (vraždění Tutsiů z jejich pohledu v uprchlickém táboře), tak právě proto chci Střelbu na psy ještě o něco výš vychválit než Hotel Rwanda. Budu se opakovat, ale skvělý film nemusí stát milióny. ()
Nejprve sem viděl film Hotel Rwanda a až poté jsem viděl tento film. Je takřka nesmysl tyto filmy porovnávat, pže popisují svým způsobem stejné události. Je zde znázorněna bezmocnost nebo spíše neschopnost OSN a UN při pomoci rwanďanům. Znázornění rozhodování zda zůstat nebo odjed z místa, přičemž víte, že váš odjezd bude mít za následek smrt mnoha nevinných lidí je velmi dojemný. O to víc mě dojaly fotky nakonci filmu kde sem byl překvapen když sem takřka na každé fotce viděl člověka který nejen přežil tento masakr, ale ztratil členy rodiny a přesto dokáže na tváři vykouzlit úsměv. ()
Hotel Rwanda a Shake Hands With the Devil z kamery č.3 ()
Už jsem viděla všechny dostupné filmy o masakru ve Rwandě. Nejvíce na mě zapůsobily Poslední spravedlivý a Shake hands with the Devil. Tento film není přímo dokumentem, ale mám z něj husí kůži. Respektive z jeho konce. Je výjimečný právě koncem, kdy jsou osudy lidí, kteří se podíleli na filmu nebo masakr přežili. Naprosto konkrétně tam jsou jména a fotky a krátký komentář. Právě proto mě z toho mrazí. Snímek více než cokoli jiného vyzdvihne selhání OSN. Dávám pět hvězdiček kvůli zpracování, jedna škola v jednom městě v jedné zemi a je naprosto trefně vyobrazeno, co se těch několik týdnů dělo po celém státě. Jinak naprosto souhlasím, že přímé násilí je povětšinou schováno za keře, a že je nám nestydatě hráno na smysly, když ve vypjatém momentu pustí emocionální africkou hudbu. ()
Ano, je to druhy Hotel Rwanda, konec je sice trochu mene hollywoodsky, ale tema ktere film zpracovava je postizeno velmi dobre a kdo videl Shooting Dogs driv, tak mozna bude diskutovat, ktery film je lepsi. A s tou umernosti hvezdicek s poctem mrtvych je to urcite dobry postreh, najdete film o holocaustu, ktery bude v cernych procentech, at by byl sebehorsi? ()
Hotel Rwanda, se kterým bývá tenhle film srovnáván, jsem neviděla, takže porovnat nemůžu, ale vlezl mi pod kůžil a herecké výkony Hurta i v menší míře Dancyho byly působivé. ()
Osobně jsem proti vměšování se do konfliktů třetího světa. V těchto konfliktech nefunguje rozdělení na dobré a špatné. Jsou tam jen slabší a silnější, s tím že během krátké doby se můžou tyto role obrátit. Západní svět stojí řešení těchto konfliktů spoustu peněz a životů jeho vojáků. Tady ovšem dosáhla genocida tak příšerných rozměrů, že se prostě zasáhnout mělo. Skoro milion mrtvých povražděných většinou mačetami, to je silná káva i na Afriku. Západ ovšem neudělal nic, přestože likvidace band zfetovaných negrů s mačetama(tady neodkazuju na Pulp Fiction, tak to prostě bylo) by pro moderní armádu nebyl problém. Film jsem viděl v televizi, kde ho dávali v 16hod, což je překvapivé, protože je to celkem drsná záležitost. ()
Působivé drama, po kterém vás bude mrazit v zádech ještě dlouho po zhlédnutí. ()
O genocidě ve Rwandě už bylo napsáno dost tady i ve světových médiích. Skvělý film, který není tak dobrý jako Hotel Rwanda jen kvůli tomu, že neměl takový rozpočet. Jinak dokonale navozená atmosféra a vylíčení všech zvěrstev, které se tam udály... ()
Televizní ( takřka ) a tudíž i chladnější zpracování Rwandské genocidy tentokrát z pohledu Evropana příliš emocí nevzbudí. Chybí totiž výraznější herecká osobnost nebo lépe řečeno výraznější postava - k těm co vidíte, si žádný vážnější vztah nevytvoříte, krvavější zobracení násilí, pevnější režisérova ruka a méně náboženských řečiček. Hotel Rwanda toto všechno měl a proto byl úspěšnější - 60 % ()
Pokud bych měl srovnat filmy pojednávající o genocidě ve Rwandě, tak dle mě je nejlepší i když je to jen subjektivní názor film Hotel Rwanda, následuje Někdy v dubnu a poté Střelba na psy. ()
Shooting Dogs jsem viděla jako první, rok na to Slzy slunce a nedávno Hotel Rwanda. Možná je to skutečně ono postižení „první je nejlepší“, ale spíš mi prostě tohle po vizuální stránce sedlo nejlépe. Žádná masírka dokonalých amerických vojáků (Slzy slunce) ani podivný, vždy-elegantní africký hoteliér (Hotel Rwanda). Shooting Dogs je prostě uvěřitelný film. Bohužel. Do „sbírky“ mi schází už jen film 100 dní, ale myslím, že si dám zase rok oddech od Rwandské genocidy. A je skutečně mrazivé, že jim nikdo žádný oddech nedal… Na podobné filmy se dá stěží koukat JEN jako na filmy… Alespoň já to nedokážu… ()
Děsivě odporné, nejspíš jde o věrný obraz občanské války v roce 1994 ve Rwandě. Hotel Rwnada je asi o něco lepší film, ale oba stojí za to vidět. Dávám 4 hvězdy. ()
Veľmi dobrý pohľad na celosvetovo známe udalosti genocídy v Rwande. I cez podstatne nižší rozpočet než mal Hotel Rwanda sa filmárom podarilo nakrútiť veľmi pekný snímok, ktorý sa síce zo svojim známejším kolegom zrovnávať nemôže, ale v konečnom dôsledku určite poteší. Veľkým plusom tohto filmu je to, čo sa odohráva v záverečných titulkoch (a to je tá ochota filmárov ponúknuť obetiam prácu na filme a to na rôznych pozíciách), čo sa mne osobne zdalo byť veľmi sympatické gesto. Takto tento film získava oveľa viac na autenticite, pretože už to nie je "o nás bez nás", ale "o nás s nami." Pre mňa osobne nadpriemer. ()
Kolik genocidních aktů je potřeba, aby to už byla genocida..? A hlavně - je pro západní svět v takovémto případě opravdu potřeba schovávat se za podobné nalinkované fráze? ()
Výrazně jednodušší a levnější než hotel Rwanda. Ale na působivosti mu to nic neubírá, mně se to líbilo. Teda pokud se někomu může líbit film o zabíjení milionu lidí mačetama... ()
"Jdou prostě s davem, nesnaží se ani pochopit čeho se vlastně účastní. Je jim jedno, jestli jim řeknou, aby se modlili... nebo podřezávali své bratry." Film, který vám změní názor na Afriku a OSN. Zatímco Hutu divoce útočí s mačetami v ruce, vojska OSN nečinně přihlíží s tím, že nezasahují, nýbrž dohlíží na "mír". Nejde přece o genocidu, jde o "akt". Afrika nepotřebuje vzdělání, ani víru, protože za celý film neuvidíte jedinou slzu jediného Tutsi (s výjimkou Claire-Hope Ashitey, když ji opouští Joe). U mě slza padla, ale víc mě jímal strach. Strach z davů Hutu, pískajících na píšťalky, hrozícími mačetami a fanatickým tancem. Hutu dokázali během necelých 4 měsíců zabít tolik lidí, kolik židů Hitler vyvraždil ročně... A tam... tam někde je ten problém. ()
Velmi zaujimave dielo, ktore nas nauci, co si treba predstavit pod niektorymi neosobnymi spravami zo zahranicia. ()
Reklama