Režie:
Erik PoppeScénář:
Harald Rosenløw EegKamera:
Ulf BrantåsHrají:
Trond Espen Seim, Jan Gunnar Røise, Evy Kasseth Røsten, Stig Henrik Hoff, Petronella Barker, Robert Skjærstad, Benjamin Lønne Røsler (více)Obsahy(1)
Leitmotivem filmu jsou proměnlivé obrazce kaleidoskopu, jež zároveň oddělují i spojují pět příběhů, odehrávajících se během jednoho letního dne v Oslu. I ony se nečekaně proměňují a proplétají, sotva se v jedné epizodě vytvoří určité vztahové seskupení, hned v následující se zase rozpadá a transformuje se v jiné. Film svou důmyslnou skládankovitostí připomene 21 gramů režiséra Alejandra Iñárritua, i tady se několikrát protnou životy lidí, kteří se dosud vůbec neznali a míjeli se anonymně v ulicích města. A také tady se potkáváme s truchlivými osudy, postavy se hroutí pod jejich tíží, dělají fatální chyby, nerozumějí samy sobě ani svým blízkým, zrazují se a ubližují si a přitom každá z nich trpce zakouší pocit osamělosti a touží být milována. Jakýmsi novodobým andělem strážným je tu Vidar, ošetřovatel z psychiatrické léčebny. Nakonec se však zdá, že bděl nade všemi kromě sebe... (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (34)
Severské filmy mi buď bez výhrady sednou a nebo s nimi mám poměrně problém. Bohužel mám problém i s filmem Hawaii, Oslo, který je mozaikou protínajích se lidských osudů během osloských letních veder (poměrně oxymorón). Mozaika zajímavá, vyústění také, ale film mě nedokázal nijak výrazně zaujmout. Velká škoda. ()
║Rozpočet NOK 20miliónov║Tržby Celosvetovo $2,019,000║ ()
Mozaika osudů několika podivných lidiček, které se vzájemně kříží a proplétají v jednom neobvykle horkém dni v Oslu. Leon žije v psychiatrickém ústavu a vždycky když je něco nad jeho síly utíká .11 let čeká na svoji lásku Asu. Slíbili si, že se o jeho 25 narozeninách setkají a vezmou se. A teď se bojí, že Asu nepotká a možná se i oba bojí toho, že se setkají. Jeho bratr Trygve chce zase tyhle narozeniny využít k útěku z vězení. Dva kluci pobíhají po ulicích a snaží se, po smrti otce, zůstat spolu a utéct dětskému domovu. Bývalá zpěvačka se sebevražednými sklony utíká před životem. Rodiče novorozeného chlapce se vzácnou srdeční vadou, spěchají za nadějí. Ale hlavně je tady Vidar, který ve snech vidí do budoucnosti a ze strachu, co by se mohlo stát, raději nespí. Chtěl by utéci svým snům. Každý před něčím utíká a něco se snaží dohonit .... sny, naději, lásku. Nádherný film. ()
Ano, je to přesně jako ten kaleidoskop, který si pamatuji z mého dětství, ale v tomhle příběhu šlo o kaleidoskop plný tolika emocí, na které si jen můžete vzpomenout. To vše je podpořeno bravurními výkony všech herců, kteří dali těm postavám naprostou uvěřitelnost. Rozhodně bylo velmi působivé to jejich vzájemné se prolínání a míjení, aby se nakonec ve finále všichni střetli v jednom mrazivém a pro mě překvapujícím okamžiku. Obsah nade mnou to vystihuje úplně přesně. A tak jako ve skutečném kaleidoskopu můžeme občas spatřit až neuvěřitelné obrazce, tak i tady jsem jich pár postřehla, ale rozhodně to nenarušilo můj intenzivní zážitek z celého filmu a Erik Poppe mě už podruhé velmi příjemně překvapil. ()
„Vidare, nemůžeš to zítra udělat místo mě?“ - „Kdo je ten největší hrdina?“ - „Leon, Leon, Leon.“ Leon zrovna slaví narozeniny, má se setkat s dívkou svého srdce, ale úvod filmu nenapovídá, že to pro něj skončí dobře…Skládačkový film složený z několika lidských osudů, které se na konci propojí a zapadnou do sebe jako dílky puzzle. Ale aby se toho divák dočkal, musí být trpělivý, protože na začátku je vhozen do vyprávění bez toho, aniž by tušil, co se děje, a nějakou dobu se to ani nedozví. Ale díky zajímavým příběhům jednotlivých postav se začne postupně orientovat, spojovat si vlákna zdánlivě nesouvisejících dějových linek a emočně se na hlavní hrdiny navazovat. Díky tomu spirituálnímu nádechu si však nakonec bude muset pomoci i vlastní interpretací (kým vlastně byly 2 postavy?), což považuju asi za jedinou větší slabinu snímku. Kvalitou to na oněch zmiňovaných 21 gramů sice nemá, ale slušné 4* si film zaslouží. „Pamatujte, abyste si užívali každou chvilku.“ - „Co tím myslíš?“ - „Jenom, abyste si užívali každý okamžik.“ ()
Film, který je založen na principu, že se osudy mnoha lidí protnou v jednom zásadním okamžiku. Od mnoha jiných podobných ho odlišuje to, že tam velkou roli hraje intuice, nebo spíš jasnozřivost jednoho ze zúčastněných a to staví film do jiné roviny, ony náhody, které tu do sebe zapadly působí věrohodně, závěr je skutečně překvapivý , ale Happy end to stejně není.... Nebo snad ano? ()
Výborná vec, ktorá ma zaujala hlavne po obsahovej stránke, aj keď niekedy mi niektoré situácie prišli až moc náhodilé. Viac poznámok by som mal k technickej stránke. Chcelo to nápaditejšiu réžiu, výraznejšiu formu a väčší dramatický náboj. Tiež by potešil nejaký nápad, niečo šokujúce, čo by ma priklincovalo ku stoličke, hlavne v závere. Takto prišiel koniec a s ním suché konštatovanie: pekné bolo a pár myšlienok potešilo, ale čo z toho? Taká jednorázovka, na ktorú sa dobre pozerá a ľahko sa filmovo konzumuje, ale obávam sa, že vo mne dlho neostane. Áno, rozuzlenie bolo fajn, ale ani nešlo o nič také, z čoho by som od nadšenia tlieskal. 75/100 ()
Zajímavý konstrukt, který však občas poněkud zaskřípe, by si zasloužil nápaditější režii. ()
Kaleidoskop udalostí a životov, ktorý sa začal vo Vidarovom sne sa rozmotáva ako klbko nití iba obrazne. Pretože v skutočnosti akoby sa séria mizérií nikdy nekončila a žiaden beh neskončil pri cieľovej páske. Výborná severská depresívna dráma, kde sa nič dobre nekončí ani nezačína. ()
Prepletenec netradičných príbehov, ale aj tých obyčajných, ktorý sa na konci nádherne rozpletie. Možno naozaj máme každý toho svojho anjela, ktorý nás ochraňuje. A možno viacerí máme toho istého. Ktovie? Mám rada takéto filmy, a tento navyše dopĺňala nádherná hudba. ()
Áno je to taký Iñárritu-ho štýl mozaikových filmov, ale zároveň to ani zďaleka nie je Iñárritu. Je to zaujímavé, pozerateľné, ale zároveň v mnohých smeroch nedotiahnuté. Miestami unikajú súvislosti, čo je spôsobené hlavne neobjasnením príčin (a na tie tam stačila niekde aj jedna veta) a mne to tam jednoducho chýbalo... ()
Původně jsem nechtěl být příliš kritický, protože mě tento film bavil, to říkám v prvé řadě. Nakonec ale přece jen musím vypíchnout pár věcí. 1) Kaleidoskopické předěly mezi scénami zavání kýčem a jsou tu nastrčeny hrozně uměle. 2) Scénář, ač drží svižné tempo, v některých situacích působí už moc vykonstruovaně a i v rámci náhody trochu neuvěřitelně. 3) Žádná z postav není vyloženě sympatická, dobře funguje snad jen příběh s dítětem. 4) Závěr to celé staví na hlavu a ubírá minimálně jednu hvězdu z mého hodnocení. ()
Zoufalá kopie novozelándského Navigátora - až na závěrečnou pointu, která je v tomto filmu naprosto nesmyslná a hloupá. Už tak zbytečný snímek nezachraňuje ani nenápaditá režie... ()
Každý z hlavních postav o něčěm sní, někdo o lásce, někdo o dítěti, někdo jentak sní ve spánku. Závěrečná pointa mi vůbec nepřišla postavená na hlavu..naopak - byla nepředvídatelná a mrazící.. ()
Mozaikové filmy moc nemusím- Hlavní problém je, že když je změť příběhů nuda, a ještě se v nich blbě orientuje, tak to člověka nebaví. První půlka filmu byla nuda, ale vydržela jsem. Druhá polovina už byla o dost zajímavější. Sympatičtí mi byli snad všichni kromě Vidara. Kdyby byl příběh bez něj, vůbec nic by se nestalo, a film by byl mnohem snesitelnější. Díky druhé půlce se hodnocení vyšplhalo na 3 hvězdy. ()
po nedávno shlédnutím DeUsynlige jsem zkusil i tento dřívější režisérův snímek. I když téma znělo zajímavě a oblíbení uživatelé ho hodnotili docela vysoko, tak si z filmu odnáším smíšené pocity a spíš zklamání. Stejně jako krasohled spojuje sklíčka do roztodivných tvarů, tak se o totéž chtěl pokusit režisér i s lidskými osudy. Výsledná skládačka na mě ale působila nepřirozeně, překombinovaně a křečovitě. Občas se nějaký zajímavý nápad objevil, ale stejně rychle zapadl jak se docela rychle střídaly scény. Rozmýšlel jsem se mezi 2 a 3 hvězdami, ale nemám vlastně rád podobné mozaiky a málo která mne zasáhne, tak dám jen silnější 2hvězdičky za to nenaplnění. [ PŘÍBĚH: 2 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1 /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
"Film svou důmyslnou skládankovitostí připomene 21 gramů režiséra Alejandra Iñárritua." Ehhhm jedině pokud hodně přimhouříte oči a celou dobu se budete dívat přes kaleidoskop. Což ode mě není dvakrát hezké říct, protože Havaj, Oslo rozhodně není špatný film. Do 21 Gramů, má ale daleko. První půlka mě bavila, byla jsem zvědavá co bude dál, nedá se odepřít, že má vše ze začátku příjemný spád. Ve filmu bylo přibližně vše, co jsem od "severské mozaiky" čekala. Snad jen to lehké "nadpřirozeno mi bylo trochu proti srsti. No ale v druhé půlce už mi to přišlo trochu uměle natáhlé a umělé vůbec. Ale ještě to nějak šlo. Ale závěr ? Proč? Nevadí mi, že je "překvapivý" nebo "mrazící" (jak to tady někdo nazval). Vadí mi, že je absurdní, že nedává smysl a můj názor je takový že sráží celý film. Bez něj bych dala asi 4 hvězdičky, takhle váhám. ()
V podobnych filmech se musi jit pribehu naproti. Takze, pokud divak primhouri oko nad prilis mnoho nahodami ci uveritelnosti, muze si film vychutnat. A me to i bavilo, videt jednou staci, ale jedna se o dobry film. ()
Mam rad tyto skladankovite filmy ale bohuzel musim konstatovat, ze srovnani s Inarrituovym filmem je moc silne slovo. ()
Další ,,skládačkový,, film na který jsme se hodně těšil, základní důvody byly dva - 1. severský film 2. ,,skládačka,,. Bohužel jsem se nebavil až tak moc jak jsem doufal. Příběh byl založen na nadpřirozené postavě/vizionáře Vidara a zde vidím ten hlavní problém, protože tento typ filmu je zajímavý a poutavý už tím samotným propletením různých osudů a není potřeba je uměle ,,šroubovat,, za pomoci nadpřirozena (náhoda je naprosto postačující a přirozená). Příběhy samotné ušly (ale konkurenční filmy jsou na tom lépe), ač mě zde příliš nebavil příběh těch kluků, kterým zemřel otec. Vcelku mne zde zarazily dvě věci v příběhu Leona, kde jsem si hned 2x vzpomněl na Forresta Gumpa (1. Strach? Tak utíkám.. 2. pírko jako symbol čistoty (nejdokonalejší scéna v celém Forrestovi)). Závěrečná scéna překvapila, ale ve finále byla logická. Skrz 2 zmíněné problémy (,,našroubovaná,, spojovací postava Vidara + neoslnivé příběhy) dávám silnější 3z5 ()
Reklama