Režie:
Pavel BlumenfeldScénář:
Jiří CirklKamera:
Vladimír NovotnýHudba:
Dalibor C. VačkářHrají:
Vladimír Janura, Alena Kautská, Josef Šlosar, Vladimír Bejval, Dana Ingvortová, Felix le Breux, Jaroslav Raušer, František Šec, Eduard Dubský, Josef Elsner (více)Obsahy(1)
Poslední měsíce nacistické okupace v malém městěčku. Třináctiletý syn předáka místního ilegálního hnutí zastoupí partyzánskou spojku a přes veškěré nebezpečí odevzdá důležité zprávy. První hraný film režiséra Pavla Blumenfelda. Bývalý příslušník čs. jednotek v Sovětském svazu předtím spolupracoval se sovětskými dokumentaristy. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (19)
Schematizmu je v tomto filmu spousta, ale v roce 1950 se nedá čekat nic jiného. Rovněž odbojová činnost je zde nafouklá - v továrně jsou všichni Češi odbojáři a kousek za městečkem, kam by i houbař došel, je rozsáhlý partyzánský tábor se stany, leč Němci se tam bojí jít. Ale úplně špatný film to není, působivou atmosféru občas má, zvláště gestapák Bohne je zde pěkně odporně zahraný. Největší chybou filmu ovšem je, jak zde předeslal kolega wosho, že se tu neústrojně prolíná okupační drama s dětským dobrodružným snímkem, přičemž výsledek je takový kočkopes. ()
Haranti mají málo války a tak si na ní ještě hrají. Němci pročesávají les metr po metru, ale poněkud přebujelou partyzánskou kolonii objeví haranti. Politická diskuze pětiletého haranta o bolševicích. Globus v kanceláři gestapáka – no to jsem ještě neviděl. Globus je pečlivě zabírán z mnoha úhlů. Výslech dětí na gestapu společně s matkou – prasárna. Hlavně že stále vidíme globus. Šéf, který před tím neuměl česky slovo, najednou mluví jako rodilý Čech. Zabedněný učitel neumí poslouchat svého nadřízeného. Konfidentka partyzánů pracuje přímo v centrálním stanu SS. Děti hromadně hajlují – taky jsem nikdy neviděl. Zednářská znamení: 6 krát 3 je 18. 18. auto, zednářská pyramida. Řídí podzemní hnutí z půdy. Přepadení konvoje wehrmachtu za účasti 12letého kluka se samopalem. Jedna zhovadilost za druhou. ()
Slušně natočený snímek. Jednalo se o rok 1950 a myslím, že si musíme uvědomit dobu a atmosféru natáčení, která byla prostě jasná. Filmařsky to ale není vůbec špatné. Já si pamatuji tento film velice matně z roku 1977, když jsem ho jako malý shédl na rekreaci ROH v Jánských lázních, při večerním promítání na upevnění socialistické morálky. Strašně mě zaujala jako malého kluka záverečná scéna napadení německého konvoje partyzánskou skupinou. Marně jsem po filmu léta pátral až dnes mi ho předložil jako na podnose CS Film. Úplně náhodou jsem přepnul a hele.... ()
Velice zajímavá záležitost, která stejnou měrou předjímá dobrodružné mládežnické filmy s malými a většími dětmi v hlavních rolích a zároveň velké filmy, které pomáhali vyrovnání se s dusnou protektorátní skutečností. Samozřejmě, že vzhledem k době vzniku nás čeká trocha nechtěného humoru: "A tati, její bolševici taky malé děti?", ale celkově mi to vychází na to lepší z cesty za novou tvorbou. A ještě lépe jako debut režiséra celovečerních filmů. ()
Film s čb viděným světa, poplatný své době. Na druhou stranu je dobře natočený a zahraný (myslím herecké výkony dětských hrdinů). Jeho největší problém však tkví v špatném rozvržení rovnováhy. Autoři nevědí co filmem říct a komu. Mixují válečné drama o odbojářích a partyzánech bojujících ve strachu proti Němcům. A při tom do toho neustále vrážejí dětské dobrodružství. A obě šásti filmu spolu vůbec nefungují narizdíl od francouzských Zakázaných hrách z té doby. Škoda, protože by se jednalo o velice kvalitní dětský film. ()
Galerie (3)
Zajímavosti (1)
- Film se natáčel v Úpici u Trutnova. (ledofredo)
Reklama