Režie:
Hans CanosaScénář:
Gabrielle ZevinKamera:
Steve YedlinHrají:
Helena Bonham Carter, Aaron Eckhart, Cerina Vincent, Thomas Lennon, Nora Zehetner, Olivia Wilde, Brianna Lynn Brown, Brian Geraghty, David Franklin (více)Obsahy(2)
Neviděli jsme se už někdy? Romantická komedie „Mezi mužem a ženou“ vypráví podmanivý příběh jednoho páru, který se náhodně potká na svatební hostině. Začnou spolu flirtovat, povídat si a postupně zjišťují, že si velmi dobře rozumějí. V průběhu hovoru muž ženě vypráví o svých vzpomínkách, jako by je prožili oba dva. Pomalu vzájemně zjišťují, že se možná znali už dříve, když byli mladší. Tím se otevírá prostor pro spekulace o tom, jaké povahy vlastně je jejich vztah. Jejich hovor pokračuje dál a dál a minulost vychází na světlo. Dvě strany jednoho zamilovaného příběhu. Oba se náhodně setkali po létech. Po svatebním veselí, kterého se zúčastnili jako hosté, tráví noc v hotelovém pokoji až do rána trvající konverzací. Povídají si o zdánlivých maličkostech, které však více než co jiného ukazují rozdíl mezi ženským a mužským pohledem na věc. Hovoří o svém minulém i současném vztahu, který během let prošel nejrůznějšími peripetiemi. Dva lidé v jednom hotelovém pokoji tráví noc, o které žádný z nich neví, má-li už skončit, nebo tvat věčně. Trochu drama, trochu komedie, špetka nezbytné romantiky, ale každopádně film, který vás okouzlí svým netradičním provedením a výbornými hereckými výkony Aarona Eckharta a Heleny Bonham Carter. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (122)
Nemasový a netradiční pohled na setkání po letech, o dvojici, která se tak trochu zná. Dva osamělí jedinci se místo radovánek na svatební hostině relativně nudí, takže je logické, že slovo dá slovo a.. Bylo by podlé prozrazovat něco víc, lepší, když o snímku ve filmovém světě neznámého Hansa Canosi nic moc nevíte. Stopáž je na komorní film tohoto typu ideální, zpracování minimálně zajímavé. Scénárista se vyřádil, kloubí humor, satiru, romanci i ironický nadhled, ale obsahově mu k dokonalosti leccos schází. Chybí trochu více citu, takové Linklaterovy projekty Before Sunrise & Before Sunset jím oplývaly!! Ultralevný, upřímný i herecky výjimečný.. ale stále jen na slabé ****.. ()
Popravdě jsem měla celou dobu co dělat (nemám ráda, když mi něco u filmů utíká:), ale i přesto, že jsem si některé scény musela pouštět nadvakrát, jsem byla po shlédnutí úplně paf. Film mě naprosto odrovnal jakýmsi minimalistickým maximalismem.. V podstatě dva herci a přitom tak velký příběh, který se spolu s rozhovorem pomalounku vine k trpce reálnému konci. Život jako vyšitý. A Helenu prostě miluju. ()
No nevím, ale hodnocení mi přijde dost ale dost vysoké, možná jsem ten film nepochopil nebo do něj nejsem dostatečně "zralý". Ale já se tak neuvěřitelně nudil že i seriál "Tak jde čas" mi přijde krátký. Celých 85 minut se šíleně táhlo. Ani herci v podání Eckhart či Carter mě nijak neokouzlily. A celý jejich "chemie" mě dost otravovala. No nci mě to nebavily ale chápu že ostatní z toho byly unešení. ()
Tento film, bol obrovským riskom. Výber Heleny a Aarona asi zachránil film.Bol totiž založený jedine na onom zdĺhavom scenári a na ničom inom. ak by hlavné postavy nehrali tí herci ako hrali, film by padol. Plus pripočítavam za výbornú hudbu a tiež za zaujímavý spôsob ako sa film premietal. To znamená tie zaujímavé dva obrazy 70% ()
Tohle by byla výborná konverzačka, kdyby se režisér nesnažil být přehnaně originální a nerozpůlil obraz na dvě části, což nepůsobí jako ozvláštnění, nýbrž jako zbytečně rušivý element. Píšu zbytečně, protože hlavní devízou tohoto filmu rozhodně není odlišný pohled muže a ženy, jenž má být znázorněn rozpůleným obrazem. Tou je skvěle napsaná osmdesátiminutová konverzace, která postupně odkrývá minulost dvou hlavních postav a která i díky charizmatu a vzájemné chemii Heleny a Aarona nenudí a má jistý náboj od začátku až do konce. ()
Galerie (20)
Zajímavosti (6)
- Pre televízne vysielanie bola vytvorená jednoobrazová verzia filmu. Aj táto verzia však obsahovala tri scény s rozdeleným obrazom. (Mandragor)
- Film bol natočený metódou dvojitého/rozdeleného obrazu. Každá scéna bola natočená dvoma kamerami, aby boli zachytené rôzne emócie a uhly. (Mandragor)
- Jedinou hudbou ve filmu je písnička "J'en connais" z alba "Quelqu'un m'a dit" od Carly Bruni, manželky současného prezidenta Francie, Nicolase Sarkozyho. (MartinezZ)
Reklama