Režie:
Boris BarnetRecenze (5)
Tři sovětské němé hrané filmy mne opravdu nadchly: "Piková dáma" s Ivanem Mozžuchinem, "Země" Alexandra Dovženka, které za poetiku odpustím agitaci a báječná "Moskevská modistka" s výbornou Annou Stenovou, které odpouštět není co. ()
Červená knihovna podaná se sympatickým nadhledem a odlehčená humornými momenty ve stylu klasické grotesky. Moralizující podtón směřující k vykořisťovatelskému páru a jejich značně zlomyslné služce (její zásah v závěrečné potyčce mě rozesmál jako máloco) je naštěstí značně tlumený a nekazí tak sledování příjemně plynoucího příběhu, kde mě naštvalo pouze Ilyovo ohavné zacházení s knihami, které s klidem na duši odhazuje do sněhu a ani se pak pro ně nevrátí. Tss, barbar. Interní poznámka, v závěrečné honičce mi kůň táhnoucí povoz svým výrazem hrozně evokoval pašíka, který zkrášluje nádraží jedné nejmenované vesničky (ehm, městečka) :-) ()
Groteska kolem lásky a dluhopisů, ale také kolem svatby a rozvodu (ach, jak to bylo kdysi a kdesi snadné!). Ilja je moskevský bukinista, který kašle nejen na knihy, ale i na manželku. Nakonec se jeho vztah k manželce upraví, doufejme, že i ke knihám. Film snadno snese srovnání s holywoodskou produkcí té doby. ()
Perfektni a puvabna legracka z doby nemeho filmu. Pro priznivce cervene knihovny povinnost. Pro me dalsi film s vybornou Annou Sten. ()
Krásná Anna Sten pomůže sympatickému studentovi k bydlení, které si na její jméno drží její zaměstnavatelka. Je z toho plno problémů, ale nakonec vše dobře dopadne. Jen ten ubohý Vladimír Fogel svou vyvolenou nedostane. Připodobnění filmu ke grotesce je namístě, protože je hodně svižný a zábavný. ()
Reklama