Režie:
Karin Krajčo BabinskáKamera:
Martin DoubaHrají:
Sandra Nováková, Marie Doležalová, Petra Nesvačilová, Oldřich Hajlich, Erik Kalivoda, Lenka Vlasáková, Mario Kubaš, Filip Blažek, Matěj Ruppert (více)VOD (5)
Obsahy(1)
Letní road-movie o nekonvenčním dívčím přátelství je nejen studií současných dospívajících dívek, jejich iluzí a představ, ale i cestou za poznáním a sebevědomím... Iška, Karolína a Vendula se po maturitě vydávají na cestu bez cíle, důležité je putování samo. Ačkoliv jsou povahově i vzhledově velmi odlišné, působí jako kompaktní trojice: podobná slova, stejný humor a společná minulost. Problém nastává už před cestou: Iška musí vzít s sebou čtrnáctiletého bratra Vojtu. Obstarat si jídlo a cestovat bez peněz není jednoduché, zpočátku však dobrodružné a zábavné. Postupem času ale dívky zjišťují, že někdy to, za co se neplatí, bývá nejdražší. A že dívčí přátelství se rozpadá, nebo se rozpadlo už dávno a ony to jen nechtěly vidět, jako nechtěly vidět svoje opravdové touhy, přání a trápení. A Vojta? Nechá se vtáhnout do hry plné potlačovaných emocí, nevyřčených slov, výbuchů smíchu a pořád ještě silných citů, které nemají nic společného se selankou holčičího přátelství. (Česká televize)
(více)Videa (2)
Recenze (486)
Dost povedený teenagerovský film se skvěle zvolenou ústřední trojicí dívek. Nejvíce se mi zalíbila éterická a podivínská Marie Doležalová a také Sandra Nováková. Film se odvíjí správným směrem a postupně ukazuje různé citové vazby a vztahy všech zúčastněných. Poutavých scén je zde také hodně, např. scéna s žiletkou, na záchodcích a několik dalších. A také bych nerada zapomněla na Oldřicha Hajlicha, který mne v tomto filmu nějakým zvláštním kouzlem "kučeravého chlapce s velkýma očima" tak trochu očaroval:) ()
Mé pocity při sledování filmu oscilovaly mezi třemi a pěti hvězdičkami, film zůstal ve všech záměrech tak na půl cesty, každopádně jistou hloubku má, takže je jasné, že kdyby takhle vypadali všichni ti "konkurenční" klučičí Raťafáci, vypálil bych jim bez váhání 80%. Moje výtky se týkají (hlavně ze začátku) poněkud nepřehledného scénáře a mužských postav, které byly všechny nesympatické (mačo, násilník, trouba), až na jednu čestnou výjímku, onoho čtrnáctiletého bratra, který však vypouštěl z úst věty, vlastní spíše o mnoho let staršímu jedinci. Trošku nevyrovnané, dámy, což? ()
Tři holky - jedna zjišťuje, že je lesba, druhá byla znásilněna a vůbec si nevěří a ta třetí, ta si věří až moc, proto všem slepě důvěřuje a chová se jako coura, ale zároveň má astma.... Všechny tyhle slabosti a silné zážitky, jsou tady natočený i zahraný velmi přesvědčivě. Někdy z toho byla opravdu cítit ta naprostá bezmoc a nicota.... Akorát mi přijde přehnaný, že prostě všichni se cítili se svým životem na hovno. Nebyl to zrovna záživný film, který by oplýval modroustma, ale celkem dobře zahraný, jen škoda, že to neudělali kapánek jinak.... Bylo to pořád v jedný rovině a vlastně opakovali stále stejné scény, nic se tam neměnilo... Pointa nebyla, jelikož do Holandska nedojeli... Jasně, je znát, že se každá změnila, to je velký plus... Za dojemný konec se musim přiklonit o hvězdu víc.... Nenudilo mě to, ale tyhle zajímavý holky mohli mít mnohem zajímavější příběh. ()
Budiž přínosem tohoto filmu mimo jiné to, že jsem se konečně dokázala rozhodnout a přikláním se k tomu typu světonázoru, že Shadwell je pitomec. --- Jinak nevím proč, ale film jsem si tak nějak zařadila jako druhou polovinu Vorlova Gymplu. Nezávislý snímek o dospívajících, se zjevnými uměleckými ambicemi, na první pohled mylně interpretovaný jako komerční týnejdžerská komedie, hledání sebe sama v době, kdy člověk ještě prd ví. A stejně jako Gymplu se ani Pusinkám bohužel nepodařilo doklusat až na konec cesty. Gympl vyprávěl klučičím způsobem o klucích, Pusinky zase holčičím způsobem o holkách, co jenom nechápu, proč to musí znamenat, že se zase u holek daleko víc brečí. Oba filmy i trpí stejnými problémy; jako u Vorla zaváněly oproti propracovaným klukům dívčí figury ze všeho nejvíc šablonou, tak Babinská zase opomíjí nějak vyplastikovat muže, oproti tomu zase dělá z bezradných holek někoho div ne následováníhodného a utápí se na tolik v nevyjádřitelnosti dívčího nitra, až člověk má pocit, že v tom slavném nitru stejně nic není. Ve srovnání dojmů, které ve mně dotyčné snímky zanechaly, se vysoce tyčí Graffiti epos a teprve až za ním klopýtají tyhle dívky, které já nikdy nemůžu pochopit, protože to mám taky k ženskosti daleko jako čarodějnice k přechodu pro chodce na třímetrovém koštěti. ()
Dokud budou Češi takoví srabi a budou se bát drsnější témata ukázat naprosto se vším v plné kráse, syrovosti a odpornosti, aby všichni pochopili, jak špatné a odporné jsou, tak nikdy dramata nebudou tolik působivá. Stejně jako filmy o hloupých holkách, co mají své problémy, mě nebaví už pár let, protože nepřinášejí nic nového, tak musím uznat alespoň nějakou snahu nejen režisérce, ale všem zúčastněním. Výsledný pocit z filmu, nějaký vzkaz, prostě nic nešlo mým směrem a bojím se, že na tom takhle nebudu sám. Zahoďte všechnu zábavnost, zahoďte všechnu lež, ukažte krutou pravdu a buďte nemilosrdní, pak třeba podobné filmy budou konečně působivé a silné. ()
Galerie (34)
Zajímavosti (8)
- Plachou Išku (Marie Doležalová) měla původně ztvárnit Kristýna Boková-Lišková. Podle režisérky Babinské jí však změnilo mateřství (porodila syna herci Pavlu Liškovi) a druhým konkurzem již neprošla. (Olík)
- Diskotéka byla filmována v Mostě v Manhatanu, dřívější Jaltě. V Mostě se filmovaly také scény z nádraží. Dále se natáčelo v Žatci, Vroutku, Plzni a u Nechranické přehrady. (ČSFD)
- Hlavní herečky byly vybrány po třech letech hledání a po tuto dobu se na castinzích prostřídalo asi 700 uchazeček. (Amplifier)
Reklama