Režie:
Jacques RouffioKamera:
Jean PenzerHudba:
Georges DelerueHrají:
Romy Schneider, Michel Piccoli, Helmut Griem, Dominique Labourier, Jacques Nolot, Mathieu Carrière, Maria Schell, Jean Reno, Martine de Breteuil (více)Obsahy(1)
Berlín 1933. Elsa (Romy Schneider) a Michel Wiener (Helmut Griem) se ujmou dvanáctiletého židovského chlapce Max Baumsteina (Wendelin Werner) poté, co jeho otec byl brutálně zavražděn SA. Pro jistotu posílá Michel, protinacistický vydavatel novin, jeho ženu a adoptovaného syna do Paříže. Bohužel se mu již nepodaří odcestovat za nimi a brzy skončí v koncentračním táboře. Před deportací ale ještě stihne požádat francouzského prodejce vín Bouillarda (Gérard Klein), aby v Paříži předal jeho ženě jejich společné peníze. Bouillard potkává Elsu v Paříži a stanou se z nich dobří přátelé. Od něj se také Elsa dovídá, že její muž je v koncentračním táboře, a tak se pokouší udělat vše pro to, aby ho dostala do svobodné země. V Paříži pracuje jako zpěvačka v nočním baru, kde se seznámí s mladým německým diplomatem (Mathieu Carriere), kterému Elsa není lhostejná. Stráví s ním noc a jí se tak podaří dosáhnout osvobození jejího muže, kterého má potkat před barem Sans Souci. V okamžiku setkání jsou oba zastřeleni německou tajnou službou, kterou povolal německý diplomat. (Roman Albach)
(více)Recenze (11)
71% Knihu jsem sice nečetl, ale mám za to, že by se z ní dalo vytřískat mnohem víc. ()
Jistým způsobem děsivý epilog RS jako velké herečky, matky, ženy, která prostě nevěděla, jestli je skvělá, ale byla ještě větší, než si kdy připustila! ()
Výtečně zahraný příběh na známé téma reziduí křivd z války. Spravedlnost má paže dlouhé i přes mnoho let, vina nepřestává být vinou a trest přichází ke spokojenosti všech i mimo oficiální vyšetřování a soudy. ()
Když srovnám zpracování Kesselova románu Melvillem a Rouffiem, Poutnice prohraje na celé čáře, a to se nemůže vymlouvat na nedostatek herecké kvality. Melvillova Armáda stínů má možná tu výhodu, že pan režisér věděl, o čem točí z vlastní zkušenosti. Rouffio se pokusil o dlouhý film, který se v jeho podání stal hrozně dlouhým. Takhle promrhat senzační námět může jen pitomec. A je mi líto Rominy, dala do toho filmu vše a odešla s ním. Ona si zasloužila odejít s parádou. ()
Posledný film Romy Schneider, ktorý je ok, ale to, čo tu predviedol užívateľ Roman Albach je do neba volajúce a nechápem, ako to mohlo byť vôbec týmto portálom schválené, že do popisu filmu hodí takmer celý dej od začiatku do konca. Vďaka nemu ale ušetríme čas strávený nad filmom prípadne knihou. Skutočne veľká vďaka pane! ()
Skvelý námet sa stratil kdesi v prepálenej minutáži, čo je večná škoda. Posledný film Romy Schneider si aj vzhľadom k osobným tragédiam zaslúžilo lepšie spracovanie. ()
STV 1 = 6.7.1996 (25.1.2012) ()
Pred zhliadnutím filmu La Passante du Sans-Souci je dobre poznať okolnosti, za akých film vznikal. Mám na mysli osobné problémy a tragédie Romy Schneider. Keď vieme, že jej slzy vo filme sú skutočné, že jej srdce krvácalo, pretože stratila milovaného syna, potom k tomuto filmu pristupujeme inak, tak osobnejšie. Najzapamätateľnejšia scénka je tá v reštaurácii, keď malý Max hrá na husle a Elsa plače. Zaujímavé je, že Romy tu stvárnila vlastne dvojrolu. Film určite stojí za pozretie, len si nečítajte obsah na čsfd, lebo obsahuje spoilery! Keď si tak uvedomím a počas celého filmu som si to uvedomovala, že toto je posledný film vynikajúcej, krásnej a toľkými milovanej Romy Schneider, tak mi to je tak ľúto. Viem, že tu mám hodnotiť samotný film, ale nedá sa inak. Romy Schneider bola poklad nielen francúzskej kinematografie, jedna z najlepších herečiek. Konkrétne na tomto filme obdivujem, ako ešte vôbec dokázala hrať a dokonca sa usmievať. Menej ako 4* ani dať nemôžem. Silný zážitok. (ARTE 09.05.2022) ()
Posledny film Romy Schneider, len skoda ze sa neujali aj Ciganskej dievciny ... zas len ty zydy su v popredi : 50 % ()
Natáčení Poutnice ze Sans-Souci bylo pro Romy Schneider svým způsobem terapií. Po tragické smrti syna Davida potřebovala znovu najít půdu pod nohama a přesvědčit se o tom, že život jde dál, že je schopná stále točit. Proto do role nacisty pronásledované Elsy Wiener dává to nejlepší. Scéna s 12 letým Wendelinem Wernerem, ve které tento hoch hraje své adoptivní matce na housle, patří asi k tomu nejsilnějšímu. Romy Schneider alias Elsa Wiener začíná spontánně plakat. Ve Wendelinovi nevidí jen herce, ale také kluka tak podobného jejímu nedávno zesnulému synovi, který tuto roli měl dokonce hrát. Film, zde překračuje hranice mezi iluzí a skutečností. Romy si to dobře uvědomovala, a proto v úvodu snímku prosadila věnování "Davidovi a jeho otci". Ano, je to osobní. Příliš osobní, ale jak Romy odpověděla ve svém posledním interview: "A co je dneska ještě osobní? Mám pocit, že patřím každému. Takže, když už tedy patřím všem, ať taky všichni vědí, kdo patří mně a koho jsem ztratila...." ... uvědomil jsem si, že jsem jaksi odběhnul od recenze. Poutnice je každopádně výborným snímkem o pomstě, spravedlnosti, vině a nevině, zbabělosti a odvaze. Vedle jedinečné Romy Schneider musím také vyzvednout výborný herecký výkon Michela Piccoliho a Marie Schell. ()
online možné shlédnout na - http://kinobank.org/movie/6366/ - ale teda v ruštině ()
Reklama