Režie:
Joe D'AmatoScénář:
George EastmanHudba:
Marcello GiombiniHrají:
George Eastman, Tisa Farrow, Serena Grandi, Zora Ulla Keslerová, Margaret Mazzantini, Joe D'Amato, Mark BodinObsahy(1)
Niekoľkočlenná partia turistov sa loďou vyberie na vzdialený ostrov. Po príchode však zdesene zisťuje, že miesto je podozrivo prázdne a osoby, ktoré sa mali na ostrove nachádzať záhadne zmizli. Keďže loď s ktorou skupina priplávala je v nedohľadne, začína boj o holé prežitie. Na nových obyvateľov ostrova si totiž brúsi zuby krvilačný kanibal Nikos Karamanlis (Eastman). (Tomco)
(více)Recenze (84)
Ani o hviezdičku menej. Často sa stáva, že človek svoje hodnotenie z minulosti prehodnotí, pretože film mu nepripadá tak dobrý, ako si na prvé pozretie myslel. To však pre mňa, v prípade tejto klasiky, neplatí. Ani neviem, po koľkýkrát som film opäť zhliadol a stále som cítil len radosť z pozerania. Zomknutá, hustá atmosféra takmer opusteného ostrova, postupne dávkovaný príbeh, geniálne inovujúci slashery a kombinujúci ich s talianskou školou kanibalských filmov, fantastické a stále dobre vyzerajúce praktické gore, funkčné spracovanie a typická italo hudba, skvelá vo svojej svojskosti. Sebavedomá, po práve legendárna flákota, ktorá sa dá pozrieť kedykoľvek znova. ()
Na jedné straně dvě skutečně nechutné, hnusné scény, tedy něco, co očekávám od horroru tohoto typu a také pro mne překvapivě dobrá a hodící se hudba. Na straně druhé také několik vyloženě nesmyslných scén, například kam spadne týpek ze střechy? Do studny přesně uprostřed dvorku. O co se opře slečna, když vyleze z domu ven, aby si odpočinula? O studnu. Kdo zaútočí ze studny?… Herci vyloženě špatní nejsou, atmosféra celkem solidní. ()
Taková kultovní klasika o šíleném kanibalovi. 80% za dying fetus ()
1/10 Na tomto neni genialniho opravdu nic ;] Je to tupe jako ten plastovy kuchynak, co ma porad nekdo v ruce a jedine co stoji za zminku je porodni dedek a uplne hovadsky nazev tohoto spektaklu. Napeti neni, krev ano - Fulci mel jiste radost z takoveto poklony. "Hudba" je opravdu desuplna ;]]] ()
☠ Video Nasties, The Complete 72 Banned Titles List 36/72 ☠ Tento film je taký predchodca kultovejšieho filmu Absurd.. Ktorý takisto nakrútil tento kráľ trashu, porna a iných poklesnutých žánrov, Joe D'Amato. Po pravde táto snímka ma zaujala viac. Išlo o celkom podarený slasher v ktorom partia mladých ľudí trávy prázdniny na opustenom Gréckom ostrove. Ide o klasický a štandardný príbeh ktorý originalitou neohúri ale rozhodne sa pozerá dobre. Zabijak ktorý sa nám tu postará o zábavu je zmagorený kanibal ktorý trpí evidentne leprou. Má vyše 2 metre a rád zabíja ľudí jeden po druhom. Vrážd je tu hojne aj keď sú medzi nimi extrémne hluché miesta a väčšinu času nudí avšak aj tak to stojí zato si ich pozrieť. Vrcholom toho všetkého sú 2 záverečné scénky. V prvom kanibal vyvrhne z brucha matky už takmer vyvinuté dieťa a surovo ho zjie, nezaujíma ho pupočná šnúra ktorá z neho visí. Druhá je zase kanibalova vražda kde mu hlavná postava vyrve čakanom črevá a on ich nato, v zápale agresivity, začne jesť.. Ako som hovoril na začiatku.. zmagorený kanibal. ()
Viděl jsem to hodně dávno na VHS pod názvem Lidojed. Tehdy patřil k nejlepším hororům, dnes už se to bude vidět určitě jinak, z nostalgie* z dnešního pohledu asi 2* až odpad. Ale první dojem byl super. ()
Milujem taliansku kinematografiu - Fellini, Sergio Corbucci, Stefano Vanzina, Bava /starsi al mladsi/, Argento - ich filmy ma stale bavia. A mam obcas rad aj talianske horory. Tento horor patri len k priemeru. Vyber ostrova bol sice nadherny, ale gore veci patrili do kategorie B, niekedy az C a rezia, herecke vykony a strasidelna atmosfera - boli tiez len priemerne. Takze 51 % ()
Kdo nemá rád starší italské horory, může klidně přestat číst dál, protože Antropofagus je jejich vcelku typický zástupce. Akorát trochu nudnější než obvykle... Žádné extra gore nečekejte, spíše počítejte s tunou dialogů, zejména pak v první polovině, která je tak orpavdu dost nezáživná. Posledních cca 20 minut je už velmi slušných, bohužel však nepřebíjí pachuť té předchozí hodiny. Je škoda, že s tak zajímavým námětem nedokázal Joe D'Amata vykouzlit větší nakopávák. Takhle zůstává jen film, který i přes pár slušných scén zapadá do slabšího průměru... ()
Jsou určitý typy lidí, kterým můžete dokola říkat, co nemají dělat a oni si nedají říct. Taková Ripleyová bude pořád lítat do kosmu, ačkoliv doma na zahrádce by měla klídek a nemusela by se stresovat, jakáže to pakáž jí zase bude usilovat o dutinu břišní. Kozaté blondýny budou pořád utíkat v barácích po schodech nahoru, banda idiotů se před pomalými zombíky zabarikáduje v baráku, místo, aby volným krokem odešli za zapadajícím sluncem, spousta lidí bude dál volit stokrát provařené politiky a Flaxík se vždycky nechá napálit nějakým doporučeným italským hororem. Pustí si to nic zlého netuše a ačkoliv by ho oranžová krev hned v úvodu měla varovat, chová se dál jak ta blbka, co se šla podívat do sklepa za zdrojem těch divných vrčivých zvuků. Hodinu se ve filmu nic neděje a on na to pořád čumí jak rákosník na VHSku s vlasatou holkou. Pak tam začnou mizet lidi a nějak se tam něco začne dít. Ale když to začne být trošku zajímavé, bum a konec zvonec. Dvě kanibalské hvězdy za ty dvě scény, které film "proslavily" a které byly jediné zajímavé. A samozřejmě bonus v podobě české herečky v jedné z rolí. ()
Další D´Amatův zvrácený kousek, který s Buio Omega aka Beyond the Darkness aka Buried Alive tvoří špičku režisérovy sick hororové tvorby. Děj se odehrává, za doprovodu bombastické atmosférické hudby, na jednom řeckém ostrově, kam připlouvá skupinka turistů. Počáteční okouzlení krásami ostrova se záhy mění na boj o přežití, protože na hrdiny snímku čeká na ostrově kanibalský zabiják. Režisér se opět vyžívá v pořádném gore, choré lidské mysli a strachu bezmocné kořisti, kterou představuje skupinka turistů. D´Amato do jedné z hlavních rolí obsadil Zoru Keslerovou, která figuruje v italské hororové scéně také ve snímcích mistra žánru Lucia Fulciho a Umberta Lenziho, tvůrce mimo jiné také kanibalských pecek Cannibal Ferox aka Woman From Deep River či II Paese del sesso selvaggio aka Man from Deep River, z nichž v první jmenované přítomnost také Zory Keslerové potěší oko českého horového fanouška. Antropophagus je hororový klenot, který nestačí vidět pouze jednou, u mě za plný počet. ()
Po gastro-vege-hodách som si doprial taliansku klasiku, ktorú som ešte nemal preskúmanú. Príbeh je v podstate plytký. Partia ľudí pôjde na grécky ostrov, kde ich začne zabíjať a jesť tajomný vrah. Na jednu stranu je to plné vaty (polovica scenára mohla ísť kľudne preč), scenár je chaotický a o postavách nevieme dokopy nič, na druhú stranu tam je charizmatický záporák, brutálnymi vraždami (a jedením) sa nešetrí a niektoré scény (hlavne tá v katakombách) majú výbornú atmosféru. Proste talianska brutálna jednohubka. ()
Jedna z největších klasik morbidního filmu má sice neuvěřitelně nudný začátek (v prvních padesáti minutách se prakticky nic neděje), ten ale přispívá k vybudování skvělé atmosféry strachu. Morbidit tu je málo, ale jsou výborně podané a dohnané do extrémů (byť gore efekty odpovídají poměrům italské nízkorozpočtové scény osmdesátých let). Tak nějak si představuju napínavý horror. A nevím, proč si všichni stěžují na hudbu, mě se dost líbila. Pět hvězdiček bych dal už za perfektní studnovou scénu. Kanibal v podání scénáristy filmu George Eastmana je perfektně zahraný a ještě líp namaskovaný, přiznám se, že na konci, když bezradně pojídá vlastní střeva, mi ho bylo docela líto. A toho filmu vlastně taky, protože jeho kvality (skvělou atmosféru a brilantní studii myšlení psychopata, IMHO plně srovnatelnou třeba s Osvícením) nejspíš málokdo dokáže ocenit. ()
Tohle je hodně rozporuplnej flick. První polovina nefunguje tak jak by měla (nezvyšuje v divákovi pocit napětí a obavy z toho, co ošklivého přinese opuštěný ostrov). Obsahuje však některé roztomilé momenty např. v podobě špatně rozjetého záběru, pohledů do kamery či gumové hlavy v kýblu s vodou. To je doplněno synťákovou melodií s prvky řecké folklórní hudby. To ovšem nemusí vždy stačit k divácké saturaci. Druhá polovina je po stránce žánrové funkčnosti výživnější. A s blížícím se koncem nabírá poměrně hovadský obrátky. Příjemně prohnilá atmosférka je pak podpořena i lahůdkovým soundtrackem. Ve výsledku je to poctivý špageťácký béčko. PS: Tisa Farrow je správný dřevo. ()
Originální zabiják, který pojídá své oběti. Velmi zajímavý příběh a vykreslení (kouř vynoucí se z úst při jeho hlasitých výdechách) hlavního hrdiny. Pozření něčeho, co by jste opravdu nečekali mě dostalo a utkvěje mi to v paměti asi nějaký čas. Připomělo mi to daleko novější "Uvnitř", které bylo asi i větší prasárna, ale tohle na svou dobu byl prostě masakr. ()
Čakal som veľký shit a ono je to prekvapujúco celkom fungujúci film. Samozrejme s prihliadnutím na žáner a rok výroby. Celý čas sa na to dalo pozerať, dokonca aj pár dobrých nápadov to malo a celkom nepríjemnú atmosféru. Nenadchne, ale určite neurazí. ()
Závěr měl koule. KURVA KOULE. Scény jako hledání manželky v jeskyni za doprovdu parádní atmosférické hudby s WTF zakončením, nebo naháněčka ve studně, jsou nezapomenutelný. Samotná poslední tečka taky nehorázná. Škoda opět slabších hereckých výkonů (ale pořád lepší, jak v nedávno viděné Phenomeně) a taky těch futuristických iritujících melodií. A ten anglickej dabing, to byla taky tragédie. Ale celkově spokojenost. ()
Přestože jsem se po celou dobu trvání filmu snažil být co nejtolerantnějším a brát co nejvíce ohled na dobu vzniku a možnosti filmařů, byl jsem prostě na konci filmu téměř až rozdrcen jeho opravdu šílenou nekvalitou. Joe D´Amato byl vážně vyloženě špatným režisérem, který právem skončil u těch nejlacinějších péček. On neuměl pracovat s herci, s kamerou, neuměl vytvořit atmosféru, neměl cit pro vytvoření alespoň minimálního napětí a Antropophagus je tohoto všeho jasným důkazem. Co se navíc týče gore, toho tu jednak příliš nebylo a jednak ani jeho zpracování za příliš nestálo, takže i v tomto směru bída. Opravdu v tomto případě kultovnost tohoto snímku neuznávám, já se po celou dobu strašně nudil, až na sežrání plodu tu nebyla jediná výraznější scéna, bylo to pomalé, nezáživné, ubíjející, zkrátka špatné a hotovo! ()
George Eastman je skutečně velký sympaťák. Sežere všechno co mu přijde pod ruku. Scénka s lidským plodem patří k tomu nejúchylnějšímu co jsem kdy viděl. Upozornění: DVD s tímto filmem je k dostání i u nás. Bohužel všechny nechutné scény jsou odstraněny!!! ()
// Festival otrlého diváka 2009 // ()
Jeden z filmů, které mě jen tak neomrzí. Klasické "low-budget" italské béčko se sympatickými poloherečkami (Farrow, Grandi, Keslerová) a parádním obludným záporákem. Žánrově naprosto čistý a ryzí horor. Scénárista Luigi Montefiori aka George Eastman v nedávném rozhovoru prohlásil, že vyprávět někomu o tomto filmu je dost obtížné, protože je vlastně úplně o ničem :). S tím souhlasím, nemá to prakticky žádný děj, je tu jen pár totálně zvrácených a morbidních momentů, několik sice fungujících, ale vykradených lekacích scén a jinak vata. Jenže ta "vata", to pomalé budování atmosféry, to je to co na tomto hororu fanoušci milují. Krutě pomalé tempo, dlouhé záběry, temná elektronická hudba a podivné "creepy" zvuky, skvělé prostředí navozující pocity úzkosti a beznaděje, klasické gotické rekvizity a perfektní stylová kamera. Aristide Massaccesi aka Joe D'Amato rozhodně nebyl skvělý režisér, vlastně ho ani za režiséra moc nepovažuji, například nějaké vedení herců u něj vůbec neexistovalo a všechny scény se natočily hned napoprvé, maximálně napodruhé. Celý film měl tak hotový za týden nebo několik dní. Ale s kamerou, světlem, stíny a obecně kompozicí opravdu uměl pracovat. Byl tedy vynikající ve vytváření strachu a hutné atmosféry pomocí obrazů a dobře věděl, jak diváka napínat, vyděsit nebo šokovat. Antropophagus je toho názornou ukázkou. V tomhle směru jde o jednu z nejlepších italských osmdesátkových žánrovek. Na druhou stranu chápu, že to není horor pro všechny, každý takové vnímání filmů nemá, takže se toto dílo i celkem pochopitelně netěší příliš vysokému hodnocení. Pro většinu lidí je to zkrátka nuda. ()
Reklama