Režie:
Alexandr AtaněsjanKamera:
Dmitrij JašonkovHudba:
Arkadij UkupnikHrají:
Andrej Panin, Andrej Krasko, Alexandr Golovin, Sergej Ryčenkov, Vladimir Andrejev, Vladimir Kašpur, Alexandr Grišin, Kirill Emelyanov, Vadim Kolganov (více)Obsahy(1)
Film je vzpomínkovým příběhem starého pána, který byl za vojny jako problémový chlapec spolu s mnoha jinými sirotky ve výcvikovém táboře pro mladé vojáky. Tam pozná útrapy šikany a falešného přátelství, ale i kamaráda na celý život, se kterým podnikne odvážnou misi k odstřelení německého muničního skladu. Zasáhne však nepřízeň osudu a zdá se, že jejich přátelství je navždy ukončené... (Goodboyko)
(více)Recenze (11)
Rok 1943, válka, bída, hlad. Všichni dospělí muži jsou na frontě, doma "vládnou" děti. Soudruh Stalin chce dát dětským zločincům šanci a vytvoří pro ně nápravnou školu daleko v horách. Ředitelem se stane důstojník, který má s kriminálem osobní zkušenost. Pořídí si tým pomocníků s podobnou (pochybnou) minulostí, samé tvrdé chlapy. Hned první den se ve škole strhne bitka mezi chlapci a dozorci. Ředitel všechny důrazně upozorní, že tady je nízký věk před zákonem nechrání a on má právo nechat je i zabít. Probíhá vojenský výcvik, chlapci mají k dispozici pravidelnou stravu, pocit bezpečí i pospolitosti. Poprvé v životě. Na povrch vyplouvají jejich pravé charaktery i osudy, které si dosud museli prožít. Konfliktů ubývá, vznikají přátelství, pozitivní vztahy k dozorcům i dalším autoritám. Oboustranně. Ale soudruh Stalin má s dětmi další plán. Krásný film. ()
Netvrdím, že takýto "atriad" neekzistoval, možno ich bolo aj viacej, ale to, čo nám súdruhovia tentoraz naservírovali, má s realitou a pomermi v tábore pramálo spoločného. Rozprával som sa s dvomi Slovákmi, čo boli tesne po skončení vojny odvezení do Ruska do pracovných táborov (odchytili ich cestou do práce, aby doplnili vagón) - jeden putoval na Donbas, jeden na sibír. Nepredstaviteľné veci, z ktorých by sa asi týmto dobrosrdečným komandírom z tohoto diela (podľa skutočných udalostí) robilo zle od žalúdka. A to bolo ešte mnoho rokov po vojne. Takže moje hodnotenie: ruská propaganda na entú. Súdruh Stalin by rejžovi udelil rudú zvezdu. Tie dve moje zvezdy za odvahu urobiť film na túto tému, aj keď propagačný. ()
Myslim, ze film trpi jedinou veci - nema hlavniho hrdinu. Hrdinu, kteri aspiruji na hlavniho je tu nekolik a vzdy se zase zacne o tom dalsim. Je to jakasi rozstristenost, ktera filmu ubira na poutavosti a divakovi odpira moznost ten film prozit. Takze je to trosku dokumentarni vypraveni. Dost se divim tomu, ze je zde vyparano komunisticke nalevani hlav, ktere tam muselo byt na kazdem rohu. Ale budiz. Drsnarna mezi dospivajicimi by klidne mohla byt natocena realisticteji, protoze to jiste bylo drsnejsi, nez jaky odvar jsme videli. Zkratka kdyby se zatlacilo na vice mistech, bylo by to neokoukane divani. Takhle je to jen prumer. Skoda, namet byl skvely. ()
Jsem mile překvapen. Rusové byli na trestné prapory specialisté a co jinak dělat s mladistvými vrahy a zloději? Kulka a nebo výcvik po němž bude nasazení proti nepříteli? Každý rozumný člověk by bral variantu druhou už jen pro tu malinkatou možnost, že by se z té šlamastiky přeci jen mohl dostat živ. Leckdo tu níže píše o evidentně nedostatečném rozpočtu u filmu atd.. . Tak s tím já zásadně nesouhlasím. Naopak bych řekl, že si tvůrci dali maximálně záležet s dobovými reáliemi ať u jsou to auta, kde samozřejmě nechybí americký studebaker, pak zejména u letadel! Oceňuji, že někdo měl tu potřebu třeba na letišti (byť jen v jednom záběru) jen tak mimoděk nechat ukázat čtyřmotorový Pe-8, nebo zaparkovaný Mitchell. Ta letadla ve filmu nehrála, nebyla pro něj nijak důležitá, ale jejich přítomnost na letišti film dělala věrohodnoným. Mnohem více než kdyby tam stál jen Lisunov. Dále se mi velmi líbily horské lokace a neposlední řadě i hudební doprovod. Samotný příběh delikventů byl zajímavý, nicméně mi tam chyběl fakt, že instruktoři je i fyzicky trestali. K jejich přetaven nedocházelo díky vlídnému zacházení a darovaným jablíčkům, ale díky tvrdému drilu a tvrdé disciplíně, jejíž porušení se nemilosrdně trestalo a to i smrtí! Instruktoři totiž většinou nebyli hodní taťkové, ale tvrdí chlapi, kteří dobře věděli jaký materiál mají zpracovat. Velmi dobře hodnotím výkony dětských herců, jejich osudy jsem jim zcela věřil. Závěrečná akce ke které vlastně celý film směřuje byla slušná, snad jen mi to přišlo lehce naivní a to zejména u Němců. Oni nebyli pitomí a když u mrtvých našli lana, tak kudy by asi tam ta děcka mohla slézt a dostat se do objektu? Ihned by tam poslali hlídky a bylo by... Tady Němci dřepí u stolu a jsou zničení z toho, že zastřelili děti... ! No to tak :-)) Už je vidím! --- Ale celkem to bylo velmi dobré, když už jsem chtěl dát 4 hvězdy, zcela mě otrávil úplný závěr filmu (který byl jak vystřižený ze současných japonských válečných filmů), takže jednu zase ubírám. Pokud však máte rádi válečné filmy, tento by jste neměli opomenout. Je to tak trochu něco krapet jiného. 3 zápalnice. * * * ()
Největší klad, který na Svoloči spatřuju, je jeho syrovost a krutost, tedy na to, že je to film o "dětech", no, spíš tedy o "dorostencích". V našem změkčilém českém prostředí je takový příběh nemyslitelný a pro spoustu lidí asi i nepochopitelný, inu krutá a drsná doba tvoří drsné lidi. To ale nic nemění na tom, že ona mládež ve filmu zobrazená byla opravdu svoloč, tedy výjimečně odpudivá sebranka nesympatických grázlů, že ona scénáristická syrovost a krutost byla kombinována s nepochopitelným, někdy až směšným sentimentem a patosem, že většině kluků jsem ty jejich asociální drsňáky nevěřil, že po filmařské stránce byl film citelně podprůměrný, že celá scéna diverzní akce byla nemožně hloupá a že závěrečný happyend se nesl ve stylu sovětských válečných televizních mozkovýplachů. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (1)
- Začiatkom roku 1943 bolo v Sovietskom zväze okolo 670-tisíc bezprizorných detí, ktoré páchali závažné trestné činy. (andykovac)
Reklama