Obsahy(1)
Jan Werich a Miroslav Horníček jako ponocný a antoušek v legendární hře Osvobozeného divadla. Unikátní záznam zachráněný v archivu České televize... Slavná hra autorské dvojice Voskovec a Werich měla premiéru v roce 1935 a hrála se s velkým diváckým ohlasem. Autoři situovali příběh do prostředí chudinské noclehárny třicátých let, kam přichází starý herec a osazenstvo si společně zahraje hru inspirovanou životem slavného francouzského básníka Francoise Villona, buřiče a fanfaróna, který svými básněmi burcoval proti vrchnosti. V padesátých letech, když Jan Werich vedl Divadlo ABC, tento divadelní text oprášil. Partnera Jiřího Voskovce Werichovi nahradil Miroslav Horníček a společné jiskření v předscénách reflektovalo současnost nadcházejících let šedesátých. Vedle kvalitního herectví – Villona hrál O. Lackovič, Kateřinu J. Adamová, purkmistra V. Trégl, Filipa L. Kostelka a další, byl angažován také Orchestr Karla Vlacha, který hrál naživo Ježkovy písně "Hej, pane králi", "Potopa", "Svět na ruby" a "Proti větru". Premiéru v režii Jána Roháče měla inscenace na divadle v roce 1957, televizní záznam v režii Miloslava Zachaty pochází z roku 1960. Tento unikátní záznam byl v archivu ČST později rozstříhán. Znovu zrekonstruován i se slavnými forbínami Jana Wericha a Miroslava Horníčka byl v roce 1998. (Česká televize)
(více)Recenze (37)
Geniální hry divadla ABC v podání Wericha a Horníčka. Myslím, že všichni se shodneme, že nejlepší na tom všem jsou forbíny, no ale vlastně veškeré části, kde jsou tito dva, zbytek filmu, jak napsal například Radek99 "se musí přetrpět" ale zas tak hrozné utrpení to rozhodně není:) Tohle duo si naprosto rozumí, trochu lituju, že jsem neměla možnost vidět V+W to by byl asi teprve zážitek. Každopádně tato hra obsahuje řadu mouder a řekla bych ani ne hlášek jako spíš citátů. Mé oblíbené: "Čas si vymysleli lidi, aby věděli od kdy do kdy a co za to."..... "Život je jediná věc, kterou má člověk doživotně."..... "Jakmile chudý člověk začne mluvit o spravedlnosti, tak je zavřenej." Ale nejlepší ze všech je jednoznačně tato: "Život vždycky stál, stojí a bude stát za to, aby ho člověk dožil, ono se s ním totiž víc dělat nedá. " ()
Konečně jsem se dostal k památnému divadelnímu záznamu Balada z hadrů. Pravda, nejraději bych původní obsazení ještě s Voskovcem, ale to se mi pravděpodobně nikdy nepodaří. Nicméně Miroslav Horníček to s Janem Werichem zvládal výtečně. Samotné představení mě v první půlhodině překvapivě nudilo a říkal jsem si, co na tom všichni mají. Pak se ovšem objevila hlavní dvojice a začal jsem se skvěle bavit. Obsazení je velmi dobré (Adamová, Trégl, Bohdalová, …), přesto je Werich všechny ještě o level převyšuje. Jeho dialogy s panem Horníčkem jsou mistrné a byly aktuální v roce 1935, v roce 1960 a jsou platné i dnes. Hra jako taková je spíše průměrná, ale právě pan Werich ji i s přispěním pana Horníčka zvedá na solidní čtyři hvězdy. Technickou kvalitu záznamu nehodnotím, moc dobrá není, ale jsem rád, že jsem Baladu z hadrů mohl vidět alespoň takhle. ()
Před několika dny jsem zhlédl Těžkou Barboru, která byla relativně nudnou hrou zato však s geniálními forbínami. Balada z hadrů oproti Barboře vyniká i vcelku slušnou kvalitou hry, forbíny Wericha Horníčka opět netřeba komentovat, jsou nezapomenutelné. V poslední době pozoruji v různých médiích snahu Wericha zlehčovat či diskreditovat. Tato hra je ideálním protilékem a důkazem, že Werich byl velikánem přesahujícím svým nadhledem většinu lidí v naší malé zemi, byl symbolem minimálně dvou až tří generací. Můžeme o tom diskutovat, vést spory, ale to je asi tak všechno, co se proti tomu dá dělat. Jsem vděčen, že alespoň něco z jeho díla se zachovalo přes nepřízeň mocipánů na filmovém pásu...100% ()
Díla Osvobozeného divadla V+W znám jen z menších či větších úryvků. Teď snad poprvé jsem zhlédl jedno v celé své kráse, Voskovce nahradil Horníček a snad důstojně - nemám však s čím srovnávat. Představení trpí dost nerovnoměrným a roztříštěným dějem působící slepeným dojmem. Výrazněji a zábavněji působí jen forbíny hlavních přestavitelů. Ostatní mi přišlo strohé a utahané. Proto jen slabé umolousané 3 hvězdičky. A nejspíš už nemám důvod se k tomu vracet. [ PŘÍBĚH: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// ORIGINALITA: 1 /// NÁLADA: 2 /// ART: 0 /// STYL: 1 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Tahle hra vskutku stojí především na Werichovi a forbínách, které překypují skvělými aforismy a hrátkami z češtinou, zbytek tvoří spíše takovou kulisu. Navíc Horníček působí lehce nepatřičně a proto celá inscenace vyznívá spíše jako taková "one-man show". Z dalších herců bych vyzdvihl Otto Lackoviče coby Villona. ()
Galerie (5)
Zajímavosti (2)
- Společně s hrou Těžká Barbora (1960) se jedná o nejstarší filmové záznamy divadelních inscenací v archivu ČT. (sator)
- Premiéra 31. 10. 1957, Divadlo ABC (Praha). (NinadeL)
Reklama