Režie:
Jiří StrachScénář:
Lucie KonášováKamera:
Petr PolákHudba:
Miloš BokHrají:
Ivan Trojan, Jiří Dvořák, Zuzana Kajnarová, David Švehlík, Zuzana Stivínová, Oldřich Navrátil, Klára Issová, Jana Štěpánková, Josef Somr, Jiří Bartoška (více)Obsahy(1)
Oblíbená pohádka režiséra Jiřího Stracha Anděl Páně je přímo stvořená pro vánoční čas. Hned v úvodu nás zavede na samotná nebesa: je časně ráno, v předvečer Štědrého dne, a všichni se chystají na velkolepé oslavy Ježíškových narozenin. Panna Maria (K. Issová) se svatou Veronikou (V. Žilková) pečou vánoční cukroví, andělské sbory nacvičují Gloria a Ježíšek zlobí úplně stejně jako ostatní malí kluci. Jen jeden anděl jakoby tu byl navíc a jakoby se každému jen pletl pod nohy - Petronel (I. Trojan), paličatý nešika a přetrhdílo. Na co sáhne, to zkazí, ale přitom nikdy nepřizná svoji chybu. Zakrátko si proti sobě poštve všechny svaté. Jediný, kdo má s Petronelem ještě trpělivost, je sám Pán Bůh (J. Bartoška). Ten mu dá důležitý úkol - zastat zaneprázdněného svatého Petra u nebeské brány. Jenže Petronel začne příchozí soudit přísněji než samotný Pán Bůh. A když si později troufne dokonce kárat samotného Pána Boha - trest na sebe nenechá dlouho čekat! Je poslán na pozemský svět, aby napravil jediného hříšníka, jinak na Štědrý den propadne peklu. Vyděšený Petronel, proměněný v žebráka, odchází mezi smrtelníky, o jejichž životě nemá ani potuchy. Průvodcem je mu poťouchlý čert Uriáš (J. Dvořák), který se náramně dobře baví na Petronelův účet. Společně putují zasněženým krajem a pokouší se najít svého hříšníka, kterému by Petronel napravil hlavu. Cesta je zavede na nejbližší hrad. Tam je pánem mladý hrabě (D. Švehlík), který veškerý čas tráví zábavou a pitím. Jeho správce (O. Navrátil) ho za vydatné pomoci ostatních bezostyšně okrádá. Je tu i půvabná a skromná služtička Dorotka (Z. Kajnarová)... Jenže – Petronel je pěkný popleta – nejenže nikoho nenapraví, ale vlastní hloupostí uvrhne nevinné lidi do neštěstí. Naštěstí ale nakonec přijde k rozumu a pochopí, že nic není tak jednoduché, jak se zdá. A pak musí napravit všechno, co způsobil... (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (849)
Přísahám Bohu, že kdyby dramaturgická skupina sedící na Kavčích horách nepřemýšlela ad rectum, lépe odhadla potenciál scénáře Lucie Konášové a přiřkla režiséru Strachovi větší rozpočet, jež by se následně promítnul do výpravy, byla by z toho absolutní pohádková pecka! Režijně přehledné, dějově duchaplné, dialogy a scény vypointované a hlavně, naprosto geniálně obsazené dílo, v němž dvojka Trojan & Dvořák zběsile cedí ultracool hlášky, ale i tak zůstává ve stínu fenomenálního Jiřího Bartošky, jenž je s rozčepýřenými vlasy v roli Pánaboha naprosto úžasný! Škoda toho, že snímek zůstal na půli cesty standardní televizní inscenace. Jestli to bude režisérovi myslet jako doposud, příštím filmem rázně promíchá stojaté vody české filmové břečky… doufám. ()
Toto je můj komentář s pořadovým číslem 1200. Buď jsem letos těch českých pohádek už přesycen, nebo mi prostě tahle pohádka příliš nesedla, každopádně faktem je, že v porovnání s ostatními novodobými českými pohádkami, které jsem letos viděl, mi prostě tahle pohládka přišla jako nemastný a neslaný odvar jiných, mnohem aktraktivnějších a vtipnějších pohádek. Není zde nic vyloženě špatného, jsou zde zajímaví a v případě ústředního zamilovaného páru neznámí herci, je zde atraktivní prostředí Nebe, je zde postava čerta úchvatně ztvárněná Jiřím Dvořákem, zkrátka většina věcí se povedla, ale putování anděla Petronela lidským světem mi přišlo zdlouhavé, nudné a neatraktivní. Když divák hned na začátku pohádky nahlédne do atraktivního nebeského prostředí a najednou se má po zbytek příběhu spokojit s pouhopouhým lidským světem plným zrad, podvodů a loupeží, tak to mi velmi vadilo. Skok z atraktivního prostředí do prostředí každodenního mi zkrátka nevyhovoval a i to je důvod, proč nakonec pohádku vnímám jen jako průměrný film, kterému nakonec uděluji průměrné tři hvězdičky. ()
Po dlhej dobe filmová rozprávka, ktorú smelo môžem zaradiť po boku overených klasík typu Perinbaba, Tri oriešky pre Popolušku či Princezná so zlatou hviezdou na čele. Klasika, ktorá sa nebojí zaradiť do príbehu moderné dialógové i výrazové prvky v tradícii českého humoru, robiaceho si srandu z čohokoľvek. ()
Už před vánocemi mi známí říkali, že je to nejlepší česká pohádka za dlooouhou dobu. Také, než jsem film viděl, mi bylo sympatické, že Jiří Strach sehnal víc peněz, aby mohl jít film do kin, čímž se dostávám k tomu důležitému - chudičké mi to nepřišlo. Žádná supervýprava, samozřejmě, ale ošizené taky ne. Scénář Lucie Konášové (ta paní mi začíná imponovat čím dál víc!) je plný pěkných narážek na náboženství (ne znevažujících!) a jemného humoru. Spolu s určitým šibalstvím, se kterým na diváka celý snímek pomrkává, dává tohle všechno vzniknout opravdu kvalitní pohádce. Herecké výkony od těch hlavních partů (Trojan, Dvořák, Navrátil), až po "štěky" (Geislerová, Jirásková) jsou opravdu zapamatováníhodné. No, Jiří Strachu, děkuji ti za tvoji podporu (musím touhle veřejnou cestou) a i když se ty příběhy, jak ty sám říkáš, vyprávět teprve učíš, myslím, že to děláš velmi dobře :-) ()
Tak trochu škoda, že sa bratia Česi rozhodli tento námet pretaviť v "hřejivou vánoční pohádku pro všechny" a nevznikol z toho "pořádnej vodvaz" ako od Monthy Pythonovcov. Nič proti prvému prístupu, len keď tu máme nebo a hláškuje sa v ňom ako o dušu, tak je trochu mrhanie potencálom z takéhoto materiálu robiť predvídateľný príbeh o napravení jedného hriešnika s tuctovou milostnou linkou. Práve scenár sa mi zdal slabší, ak by sa na všetkom málinko viac popracovalo, mohli sme tu mať skutočnú pecku a nie len fajn rozprávku, ktorú si každý raz za čas počas Vianoc rád zopakuje. Trojan je dokonalý, zvyšok nedostatočne využitý. ()
Galerie (56)
Zajímavosti (28)
- Režisér Jiří Strach se při natáčení pohádky na Šumavě seznámil se svou budoucí manželkou Magdalenou Stupkovou. (Anonymka1)
-
Tehdy na plátnech debutující (ovšem televizně už zkušený) režisér Jiří Strach v čase premiéry filmu okomentoval své hlavní herecké spolupracovníky:
- Ivan Trojan (Petronel): "Nedával jsem mu svobodu typu 'vymysli si celou tu scénu sám' jako někteří jiní režiséři, co stavějí na improvizaci, naopak jsem mu velmi přesně říkal, jak bude vypadat aranžmá scény, jaký rytmus by v té scéně měl být, a on to nejen velmi přesně naplnil, ale ještě dokázal v rámci tohoto svázaného zadání přijít se spoustou dalších nápadů. Nabízel úžasné mikrosituace a mně už stačilo jenom vybírat: 'Tohle je bezvadný, tohle už je moc, tohle už jsi v jednom záběru dělal, zkus vymyslet něco jinýho...' A on to vždycky vymyslel! Lucka Konášová sice na začátku mluvila o tom, že postavu Petronela psala s představou Louise de Funèse, ale já ho tam pořád moc neviděl. A ani Ivan to tak nepojal, protože on je ještě lepší než Funès. Na pětníku dokáže hned tři věci: pobavit, dojmout a ještě mít v očích pravdu. Takových herců moc není."
- Jiří Dvořák (Uriáš): "Hrál u mě hlavní roli v televizních filmech Vůně vanilky a Vyvraždění rodiny Greenů, takže vím, jak moc dobrý herec to je. Navíc velmi dobře pochopil, že Uriáš je sice jednou z hlavních postav, ale že pořád musí zůstat především Petronelovým nahrávačem. Jako poťouchlý pokladač banánových slupek, který dokáže v pravou chvíli pomoct, se v žádném okamžiku necpe dopředu a paradoxně právě díky tomu si všimneš, jak je skvělej. Naprosto přesně pochopil, kde je jeho místo."
- Jiří Bartoška (Pánbůh): "Jen tři lidi u nás můžou hrát Pánaboha: Václav Havel, Václav Klaus nebo Jiří Bartoška. Havel už ve filmu hrál, Klaus teď nemá čas, tak to zbylo na Barťáka. Ne, vážně, Jirka je obecně vnímanej jako doyen českého herectva. Jednak dím, co všechno odehrál, a jednak tím, že si ve Varech třepe rukou s největšíma americkýma hvězdama. Nemohl a ani jsem nechtěl volit jinak."
- Zuzana Kajnarová (Dorotka): "Původně jsem měl vybranou jinou Dorotku - Lenku Zahradnickou -, jenomže natáčení jsme museli o rok odložit, vzali ji na DAMU a z 1. ročníku mi ji nechtěli pustit, musel jsem proto hledat jinde. Ze všech hereckých škol jsem si nechal svolat dívky, které by mohly připadat v úvahu. Bylo jich sice kolem osmdesáti, ale vybírat prakticky nebylo z čeho. Školy berou samé šedivé myši, stavěné na velké umění, ale 'princeznu' mezi nima nenajdeš. Produkce mi sice pořád strkala pod ruku fotku Zuzky Kajnarové, ale byla to taková divná černobíla fotka, ze které sálal šílený sex-appeal, tak jsem ji vždycky zavrhnul. Oni mě ale naštěstí moc neposlouchali a Zuzku mi přivedli ukázat naživo. Uviděl jsem ji, deset minut si s ní povídal a měl jasno: Tohle je Dorotka. A bez kamerových zkoušek."
- Oldřich Navrátil (správce): "Můj táta z Bylo nás pět, tak jsem musel stárnoucímu fotrovi dohodit nějaký živobytí, ne? Olda mi hrál spolu s Dášou Veškrnovou v mém vůbec prvním školním filmu Klekání zvoníme. Měl malou roli, ale pomohl mi. Spousta lidí ne. Navíc jsem věděl, co dokáže s očima, že z nich může koukat pedantství a jistá faleš až zákeřnost, a přesně tohle správce potřeboval."
- David Švehlík (hrabě): "Ze všech stran jsem o něm slyšel, jak je šikovnej, ale sám jsem ho nikdy neviděl. Jeho obsazení jsem risknul, rozhodl jsem se pro něj ještě dřív, než jsme se poznali. Musel jsem o něj ale bojovat s Karlem Smyczkem, který v tu dobu chystal Dobrou čtvrť. Karel chtěl, aby v ní měl David jako tělocvikář vlasy nakrátko, ale já jsem ho zapřísahal, ať ho nestříhá, že potřebuju pana hraběte s dlouhými vlasy. Obě natáčení navíc časově kolidovala, takže jsme museli svést bitvu o termíny. Karla jsem nakonec uprosil, on roztočil Dobrou čtvrť s vlasatým Davidem a já mu po pár dnech řekl, že natáčení Anděla musíme kvůli penězům o rok odložit..."
- Klára Issová (Panna Marie): "Klárku jsem viděl jako patnáctiletou v jejím vůbec prvním představení na konzervatoři. Zpravidla to bývá tak, že studenti z vyšších ročníků hrají hlavní role a prváci tam jen tak proběhnou, ale když vyběhla na pódium ona, ostatní mě přestali zajímat. Koukal jsem jako u vytržení na ty její velké oči a bylo mi jasné, že tuhle holku bude kamera milovat. Když jsem s ní točil pro televizi Genije vlasti, připadala mi úžasná, čistá a krásná jako Panna Marie. Říkal jsem si, že kdyby dneska žil Leonardo da Vinci, tak jedině ona by mu mohla stát modelem. No a pak si představ, že uteče pár let, přistane si na stole scénář, ty v něm čteš a najednou narazíš na postavu Panny Marie! copak jsem mohl obsadit někoho jiného Klárka pro mě byla dokonce natolik nepostradatelná, že bych kvůli ní i odkládal natáčení."
- Josef Somr (rychtář): "Můj nejobsazovanější herec, pracovali jsme spolu už počtvrté. Mně je s ním tak dobře, že se to nedá ani popsat. Pepíček je naprosto přesnej herec, dokonalej profík a ohromně fajn chlap. Nikdy si nestěžuje, nikdy se nevzteká, nikdy se nenaštve... ohromná učebnice pokory." (NIRO)
- Jedná se o první pohádku herců Jiřího Dvořáka (Uriáš) a Davida Švehlíka (hrabě Maxmilián). (SONY_)
Reklama