Režie:
Jiří StrachScénář:
Lucie KonášováKamera:
Petr PolákHudba:
Miloš BokHrají:
Ivan Trojan, Jiří Dvořák, Zuzana Kajnarová, David Švehlík, Zuzana Stivínová, Oldřich Navrátil, Klára Issová, Jana Štěpánková, Josef Somr, Jiří Bartoška (více)Obsahy(1)
Oblíbená pohádka režiséra Jiřího Stracha Anděl Páně je přímo stvořená pro vánoční čas. Hned v úvodu nás zavede na samotná nebesa: je časně ráno, v předvečer Štědrého dne, a všichni se chystají na velkolepé oslavy Ježíškových narozenin. Panna Maria (K. Issová) se svatou Veronikou (V. Žilková) pečou vánoční cukroví, andělské sbory nacvičují Gloria a Ježíšek zlobí úplně stejně jako ostatní malí kluci. Jen jeden anděl jakoby tu byl navíc a jakoby se každému jen pletl pod nohy - Petronel (I. Trojan), paličatý nešika a přetrhdílo. Na co sáhne, to zkazí, ale přitom nikdy nepřizná svoji chybu. Zakrátko si proti sobě poštve všechny svaté. Jediný, kdo má s Petronelem ještě trpělivost, je sám Pán Bůh (J. Bartoška). Ten mu dá důležitý úkol - zastat zaneprázdněného svatého Petra u nebeské brány. Jenže Petronel začne příchozí soudit přísněji než samotný Pán Bůh. A když si později troufne dokonce kárat samotného Pána Boha - trest na sebe nenechá dlouho čekat! Je poslán na pozemský svět, aby napravil jediného hříšníka, jinak na Štědrý den propadne peklu. Vyděšený Petronel, proměněný v žebráka, odchází mezi smrtelníky, o jejichž životě nemá ani potuchy. Průvodcem je mu poťouchlý čert Uriáš (J. Dvořák), který se náramně dobře baví na Petronelův účet. Společně putují zasněženým krajem a pokouší se najít svého hříšníka, kterému by Petronel napravil hlavu. Cesta je zavede na nejbližší hrad. Tam je pánem mladý hrabě (D. Švehlík), který veškerý čas tráví zábavou a pitím. Jeho správce (O. Navrátil) ho za vydatné pomoci ostatních bezostyšně okrádá. Je tu i půvabná a skromná služtička Dorotka (Z. Kajnarová)... Jenže – Petronel je pěkný popleta – nejenže nikoho nenapraví, ale vlastní hloupostí uvrhne nevinné lidi do neštěstí. Naštěstí ale nakonec přijde k rozumu a pochopí, že nic není tak jednoduché, jak se zdá. A pak musí napravit všechno, co způsobil... (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (849)
Jiří Strach má prsty ve dvou porevolučních pohádkách, které za něco stály. V první si zahrál (Lotrando a Zubejda), druhou režíroval. Půvabné, vtipné, křesťansky nekřesťanské. Kvality celovečerních pohádkových klasik zdaleka nedosahuje a nad tím rozpočtem by jeden brečel, ale pod inscenační optikou a vzhledem k dlouhodobé pohádkové mizérii budu tentokrát blahosklonný. Třeba mi to jednou někdo přičte k dobru. ()
Mohla to být milá, vánoční pohádka, která by ukázala smysl vánoc, či jaká je křesťanská víra atd. Jenže na můj vkus není vhodná moc pro děti. Je tu dost takového zvláštního násilí či špatného chování jako jsou krádeže či sobectví, které se sem moc nehodilo a tím se z pohádky stává něco temnějšího. Pro příště bych nechal tyhle lidské nešvary stranou a více bych rozvinul pohádkovou stránku. ()
Na podobné rozpustilé člověčinky mě obvykle neužije, ale téhle dám s klidným srdcem a čistým svědomím horších 7/10. Jen škoda, že jakmile se do centra dění dostali lidé a člověčí hříchy a starosti, sklouzlo to nebezpečně blízko k nudě - a na Petronela a Uriáše pak člověk čekal jak na -- smilování boží. ()
Mírně nadprůměrná pohádka, která se však v důsledku chabé konkurence řadí mezi to nejlepší, co Češi v 21. století na poli pohádek vyplodili. Není to rozhodně klasická pohádka, ale rozhodně je zábavná. Docela se divím, že to zde hodnotilo už kolem 13 000 lidí a já o ní do dnešního dne neměl ani páru. 60% ()
..... " Já vím, co mi chceš říct, miluj bližního svého. A víš co já ti na to Maruško odpovím? Blbce ze mě nikdo dělat nebude“ tak pravil Pán Bůh. A já s ním (pro tentokrát) naprosto souhlasím :- ). Hezká vánoční pohádka, ale asi jenom vánoční! Mimo tohle období, je v ní příliš náboženství, i když, podané s víc než vkusným a vtipným nadhledem. ()
Galerie (56)
Zajímavosti (28)
- Režisér pohádek Zdeněk Troška se k filmu vyjádřil negativně: "Nechápu, jak tam Jirka Strach, režisér, který je věřící katolík, mohl nechat třeba scénu, kde si malý Ježíšek hraje v nebi s malým Jidáškem! Jidáš byl přece normální člověk – co by dělal v nebi? Nebo jak může oddávat čert v kostele? To jsou nesmysly, které jsou v tomto žánru za čárou. Jsem přesvědčen, že do pohádky nepatří." (Kaufman)
-
Tehdy na plátnech debutující (ovšem televizně už zkušený) režisér Jiří Strach v čase premiéry filmu okomentoval své hlavní herecké spolupracovníky:
- Ivan Trojan (Petronel): "Nedával jsem mu svobodu typu 'vymysli si celou tu scénu sám' jako někteří jiní režiséři, co stavějí na improvizaci, naopak jsem mu velmi přesně říkal, jak bude vypadat aranžmá scény, jaký rytmus by v té scéně měl být, a on to nejen velmi přesně naplnil, ale ještě dokázal v rámci tohoto svázaného zadání přijít se spoustou dalších nápadů. Nabízel úžasné mikrosituace a mně už stačilo jenom vybírat: 'Tohle je bezvadný, tohle už je moc, tohle už jsi v jednom záběru dělal, zkus vymyslet něco jinýho...' A on to vždycky vymyslel! Lucka Konášová sice na začátku mluvila o tom, že postavu Petronela psala s představou Louise de Funèse, ale já ho tam pořád moc neviděl. A ani Ivan to tak nepojal, protože on je ještě lepší než Funès. Na pětníku dokáže hned tři věci: pobavit, dojmout a ještě mít v očích pravdu. Takových herců moc není."
- Jiří Dvořák (Uriáš): "Hrál u mě hlavní roli v televizních filmech Vůně vanilky a Vyvraždění rodiny Greenů, takže vím, jak moc dobrý herec to je. Navíc velmi dobře pochopil, že Uriáš je sice jednou z hlavních postav, ale že pořád musí zůstat především Petronelovým nahrávačem. Jako poťouchlý pokladač banánových slupek, který dokáže v pravou chvíli pomoct, se v žádném okamžiku necpe dopředu a paradoxně právě díky tomu si všimneš, jak je skvělej. Naprosto přesně pochopil, kde je jeho místo."
- Jiří Bartoška (Pánbůh): "Jen tři lidi u nás můžou hrát Pánaboha: Václav Havel, Václav Klaus nebo Jiří Bartoška. Havel už ve filmu hrál, Klaus teď nemá čas, tak to zbylo na Barťáka. Ne, vážně, Jirka je obecně vnímanej jako doyen českého herectva. Jednak dím, co všechno odehrál, a jednak tím, že si ve Varech třepe rukou s největšíma americkýma hvězdama. Nemohl a ani jsem nechtěl volit jinak."
- Zuzana Kajnarová (Dorotka): "Původně jsem měl vybranou jinou Dorotku - Lenku Zahradnickou -, jenomže natáčení jsme museli o rok odložit, vzali ji na DAMU a z 1. ročníku mi ji nechtěli pustit, musel jsem proto hledat jinde. Ze všech hereckých škol jsem si nechal svolat dívky, které by mohly připadat v úvahu. Bylo jich sice kolem osmdesáti, ale vybírat prakticky nebylo z čeho. Školy berou samé šedivé myši, stavěné na velké umění, ale 'princeznu' mezi nima nenajdeš. Produkce mi sice pořád strkala pod ruku fotku Zuzky Kajnarové, ale byla to taková divná černobíla fotka, ze které sálal šílený sex-appeal, tak jsem ji vždycky zavrhnul. Oni mě ale naštěstí moc neposlouchali a Zuzku mi přivedli ukázat naživo. Uviděl jsem ji, deset minut si s ní povídal a měl jasno: Tohle je Dorotka. A bez kamerových zkoušek."
- Oldřich Navrátil (správce): "Můj táta z Bylo nás pět, tak jsem musel stárnoucímu fotrovi dohodit nějaký živobytí, ne? Olda mi hrál spolu s Dášou Veškrnovou v mém vůbec prvním školním filmu Klekání zvoníme. Měl malou roli, ale pomohl mi. Spousta lidí ne. Navíc jsem věděl, co dokáže s očima, že z nich může koukat pedantství a jistá faleš až zákeřnost, a přesně tohle správce potřeboval."
- David Švehlík (hrabě): "Ze všech stran jsem o něm slyšel, jak je šikovnej, ale sám jsem ho nikdy neviděl. Jeho obsazení jsem risknul, rozhodl jsem se pro něj ještě dřív, než jsme se poznali. Musel jsem o něj ale bojovat s Karlem Smyczkem, který v tu dobu chystal Dobrou čtvrť. Karel chtěl, aby v ní měl David jako tělocvikář vlasy nakrátko, ale já jsem ho zapřísahal, ať ho nestříhá, že potřebuju pana hraběte s dlouhými vlasy. Obě natáčení navíc časově kolidovala, takže jsme museli svést bitvu o termíny. Karla jsem nakonec uprosil, on roztočil Dobrou čtvrť s vlasatým Davidem a já mu po pár dnech řekl, že natáčení Anděla musíme kvůli penězům o rok odložit..."
- Klára Issová (Panna Marie): "Klárku jsem viděl jako patnáctiletou v jejím vůbec prvním představení na konzervatoři. Zpravidla to bývá tak, že studenti z vyšších ročníků hrají hlavní role a prváci tam jen tak proběhnou, ale když vyběhla na pódium ona, ostatní mě přestali zajímat. Koukal jsem jako u vytržení na ty její velké oči a bylo mi jasné, že tuhle holku bude kamera milovat. Když jsem s ní točil pro televizi Genije vlasti, připadala mi úžasná, čistá a krásná jako Panna Marie. Říkal jsem si, že kdyby dneska žil Leonardo da Vinci, tak jedině ona by mu mohla stát modelem. No a pak si představ, že uteče pár let, přistane si na stole scénář, ty v něm čteš a najednou narazíš na postavu Panny Marie! copak jsem mohl obsadit někoho jiného Klárka pro mě byla dokonce natolik nepostradatelná, že bych kvůli ní i odkládal natáčení."
- Josef Somr (rychtář): "Můj nejobsazovanější herec, pracovali jsme spolu už počtvrté. Mně je s ním tak dobře, že se to nedá ani popsat. Pepíček je naprosto přesnej herec, dokonalej profík a ohromně fajn chlap. Nikdy si nestěžuje, nikdy se nevzteká, nikdy se nenaštve... ohromná učebnice pokory." (NIRO)
- Režisér Jiří Strach se při natáčení pohádky na Šumavě seznámil se svou budoucí manželkou Magdalenou Stupkovou. (Anonymka1)
Reklama