Režie:
Woody AllenScénář:
Woody AllenKamera:
Remi AdefarasinHrají:
Jonathan Rhys Meyers, Scarlett Johansson, Emily Mortimer, Alexander Armstrong, Matthew Goode, Brian Cox, Penelope Wilton, Colin Salmon, Steve Pemberton (více)Obsahy(1)
Muž, který řekl 'Raději bych byl šťastný než dobrý', viděl hluboko do podstaty života. Lidé se bojí čelit faktu, jak ohromná část života závisí na štěstí. Je děsivé vědět, kolik toho je mimo naši kontrolu. V tenisu jsou momenty, kdy míček udeří do okraje sítě a na setinu vteřiny se může překulit dopředu nebo zpátky. S trochou štěstí spadne dopředu a vy vyhrajete. Nebo možná ne a vy prohrajete.
Match Point – Hra osudu je drama o společenském vzestupu mladého muže a děsivých následcích jeho ctižádosti. Hlavní hrdina se nedokáže rozhodnout mezi dvěma ženami a nenachází cestu ven. Uchýlí se tedy k extrémnímu řešení. Děj filmu zasadil režisér Woody Allen do anglické vyšší společnosti. Scarlett Johanssonová zde hraje krásnou americkou dívku, která vstoupí mezi Jonathana Rhys Meyerse a jeho ženu Emily Mortimerovou. Matthew Goode je Emilyn bohatý bratr, který tuto zápletku odstartuje. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (905)
Woody Allen, to rozhodně nejsou jenom komedie. Moje třetí seznámení s Allenem proběhlo v mírném překvapení, protože po filmech, které jsou především konverzačními komediemi/tragédiemi, případně snovými díly, jsem se dostal rovnou do žánru thrillerů. Lze spáchat dokonalý zločin? Snímek vlastně není o tom, jak se na čin připravit, to je jen část celého příběhu. Ani samotný zločin není v centru dění. soustředěno je na jednoho mladého muže, který se ožení. Ne ani tolik, protože by miloval, ale proto, že nastávající má bohatého tatínka, který má firmu, v níž by se mohl mladý muž uplatnit. A tak se také stane. Pohodovému vztahu však něco chybí. Především pak vášeň a ze strany muže možná dokonce i láska. Vše potřebné najde u mladé ženy Noly, s kterou se velmi sblíží a najde v ní všechno, co doma nemá. Žhavý a krásný sex, pochopení, něhu. No dobře, možná to doma má, ale tohle dobrodružství je přece jen něco nového, je to krásné, zakázané, a proto lákavé. I když jeho vztah s Nolou prochází určitými peripetiemi, snad se i zdá, že by pro ni opustil svou ženu. Jenže pak se všechno zlomí. Jonathan Rhys Meyers, který ztvárnil hlavní postavu, to krásně shrnul do následujícího proslovu (volně parafrázuji): "Já jí miluju, ale co bych s ní dělal? Jaký by to byl život? Už jsem si zvykl na nějaký standard." Woody allen ukazuje, že mu jsou blízká skutečně všechna témata. Dokáže přesně vyjádřit, co postava cítí, navíc jak Rhys Meyers, tak krásná Scarlett Johansson (ano, mám pro ni slabost, v Benátkách jsem si fotil její obrovský plakát na náměstí svatého Marka) jsou v rolích dokonalí a zobrazují skutečné charaktery, nejen vykonstruované postavy. I když se film mění v thriller až ke konci, vůbec to nevadí. Je to úžasná gradace toho, co předcházelo. Film podkresluje převážně operní hudba, což nemusí být pro každého úplně snesitelné, na druhou stranu silné melodie se sem tam hodí. I když je to hodně patetické, přesto to zůstává v určitých mezích. Je to ale hlavně dáno tím, jak moc se vám film dostává pod kůži. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2012/10/prach-uspesna-pokracovani-animaku.html ()
Náhled do duše jednoho obyčejného sociopata. "Match Point" je vesměs standardní drama, které nečekaně získává body díky brilantně vykonstruovanému a vygradovanému finále. Desítky odkazů na známé knížky a filmy, a hlavně posledních dvacet minut děje (hrozba odhalení, setkání s mrtvými v noční kuchyni a závěrečná, příjemně nehollywoodská tečka) mi opět připomněly, proč mám Woodyho tak rád. ()
Šťastie je sviňa, len ide o to, či človek dokáže byť sviňa tiež a je schopný niekedy obetovať nevinnosť kvôli úspechu. Vynikajúci film a názov Hra osudu je neskutočne výstižný. "Je mi jedno, či bude skvelý. Dúfam len, že bude mať šťastie." ()
Woody Allen je dnes uspávač hadů. Zkrátit o 45 minut a bude to ucházející film. Ale takhle je to jen vygradovaná nuda. Woody Allen je podle mě nejpředceňovanější režisér. Ano, Půlnoc v Paříži byla fantastická, ale jinak jsou jeho filmy nudné a nezáživné. Reálné...oh to ano. Ale na to nemusím do kina a nemusím si to poušťet, to si prožiju sám. Od filmu čekám zábavu a podpoření fantasie. Tohle je děs. ()
To never have been born may be the greatest boon of all. 1) 70letý scénárista a režisér Woody Allen je tu trochu k nepoznání. Moc jsem nepochopil, co vlastně chce říci, ale když to říká zajímavě a prostřednictvím tak podmanivého a přitažlivého herce, jako je 28letý Jonathan Rhys Meyers (tenisový trenér Chris Wilton), pak nemohu vzdorovat._____ 2) Další milí herci jsou 27letý Matthew Goode (bohatý Tom Hewett), 33letý Ewen Bremner (nosatý inspektor Dowd) a 35letý Rupert Penry-Jones (Henry)._____ 3) Asi nejsem sám, koho konec filmu překvapil. Inu, Allen je svůj a odmítá se podřizovat schématům, byť v tomto případě inspirace Dostojevským a možná i antickou tragédií je snadno vysledovatelná. It would be fitting if I were apprehended... and punished. At least there would be some small sign of justice - some small measure of hope for the possibility of meaning._____ 4) Allen si ve svém britském filmu z Angličanů poněkud střílí...zejména vyumělkovanou a poněkud zvláštní verzí toho, jak se Angličané chovají a jak mluví. Některým Angličanům asi dost leze na nervy._____ 5) Zajímavý koment: mythago. ()
Do rodiny zazobaných snobů se přifaří slizkej zkrachovalej tenista a začne příběh, který mě nechal naprosto chladným. Bohužel slabší Woody ! ()
Na rozdíl od většiny přítomných jsem byl spíše mile překvapen závěrem snímku a tedy i změnou žánru, který byl svěžím vánkem do vod suchopárné romantické "komedie", i když ve skvělém podání Woodyho Allena. Přeci jenom rozebíráním opět dalšího mileneckého trojúhelníku by to u mě Woody rozhodně nevyhrál. Suchopárné prostředí anglické smetánky jsem mu odpouštěl jenom kvůli skvěle peprným dialogům, které byly vzácně upřímné a jediná věta nepadla zbytečně. Všechno fungovalo přesně jak má: skvělé prostředí, v němž figurovali přesní herci, táhlá pomalá operní hudba, klišovité rodinné vztahy, ale přesto jsem se nemohl zbavit jistého pocitu nudy. Allen se totiž spletitým romanticko-dramatickým příběhem pitval příliš dlouho na to, aby jej mohl takto zazdít závěrečnou POINTou, aniž by neodradil klasického diváka, který čekal pouze „normální“ vyvrcholení romantického příběhu. Ale jak už jsem řekl na začátku, mě se ten závěr moc líbil. Holt, nikdy nepodceňujte chudého chlapce, který najednou ke štěstí přišel... ()
Překvapivost vyústění celé zápletky milostného klasického trojúhelníku.. Docela typický začátek jakéhokoli love dramatu se zcela netypickým zvratem. Několik detailů, které jsou dílem osudu.. ()
Sice příjemné dráma s krásnou Scarlett Johansson, ale nenapadá mě nic, co by toto dráma přinášelo něco nového do onoho starého příběhu milostného trojúhelníku - tedy kromě na plakátu avizované vášně, přitažlivosti a posedlosti. Dobrý film na to, jak zabít čas, ale přijde mi trochu nadhodnocený právě díky jménu pana režiséra Woodyho Allena, i když si tady tentokráte nezahrál. 70% ()
Jiný Allen. Co se změnilo? Parafrázoval bych to takto: jedněmi dveřmi vešly děti, druhými odešli psychoanalytikové. Z nezávazného a úsměvného „škatule hejbejte se“ je rázem osudové drama. Kontrast, který tento film představuje ve srovnání s ostatními Allenovými filmy, přesně kopíruje realitu kolem nás - antikoncepce osvobozuje, párovat se jen pro slast je příjemné a relativně bezrizikové. Nedá se s tím dělat nic víc, než o tom sarkasticky vtipkovat - aby se dělo aspoň něco! --- Příběh sám o sobě ničím originální není, je starší než civilizace. Jenže Allen je a vždycky byl mistr vypravěč a zde našel to, co dlouhá léta v jeho filmech chybělo: velký, zásadní příběh, ve kterém sexualita není jen nezávaznou hrou zajištěných a zajišťujících se lidí. Výsledek je nesmírně silný. Strašně, strašně jsem si přál, aby Chris nechal té avantýry, dokud je čas. Jenže nenechal, pochopitelně, všichni jsme v jeho věku a na jeho vlně („chci v životě něco dokázat“) byli stejně pošetilí, a pokud jsme přímo nevraždili, určitě jsme ničili vztahy. Fuj! Skvělé, archetypální dílo! ()
Hltala jsem každou sekundu. Jonathana Rhyse Meyerse jsem nenáviděla, a tak to asi mělo i být, ale stále se nemůžu zbavit dojmu, že na jeho herectví nebylo něco v pořádku (hlavne ta jeho prazvláštní chůze mě neskutečně vytáčela). Scarlett Johansson je jedna z mých oblíbených hereček a ani tady mě nezklamala. Procenta ubírám filmu za hudbu - opera není zrovna můj šálek čaje a celkový požitek z filmu mi tak trochu kazila. 80% ()
Po formální stránce se filmu nedá nic vytknout. Ale žádná z postav mi nebyla sympatická, neměla jsem pochopení pro její pohnutky, emočně mě to minulo. ()
Samozřejmě, že nejpříjemnější je disponovat bohatstvím, společenským postavením včetně silného zázemí a zároveň prožívat opravdovou lásku, plně podlehnout vášni, být zcela uspokojen jak po materiální, tak po fyzické stránce – nějakou provinilost nebo výčitky se člověk při tom všem naučí zamést pod koberec a žít dál – musí, protože jinak ho to zdeptá. Match Point je v první řadě velmi chytrým filmem a pro mě jen dalším potvrzením, že Woody Allen je zcela výjimečným tvůrcem, na kterého se budu muset zaměřit mnohem více než doposud. Londýn v Allenově podání působí naprosto božským dojmem – jeví se jako místo s neomezenými možnostmi, kde k dosažení snů stačí opravdu jen trochu toho štěstí, být prostě ve správný čas na správném místě a střetnout se s těmi správnými lidmi. Celé to vyprávění je navíc ohromně elegantní, což samozřejmě lze přičíst Woodyho zkušenostem a nenapodobitelnému způsobu, jak s celou látkou pracuje. POZOR SPOILER Morální úpadek hlavní postavy pak jen skvěle demonstruje skutečnost, čeho všeho může být člověk v konečném důsledku schopen, aby zabránil nevyhnutelnému návratu do nižší společenské vrstvy a vzdal se svého vysokého životního standardu. KONEC SPOILERU ()
Je to Allen, nebo to není Allen? Samozřejmě, že je. Ve filmu nenajdete tvář proslulého neurotika, také typický humor a nezbytné allenovské intelektuální dialogy jsou ty tam. New York byl vystřídán Londýnem a jazz operou. Téma zůstává, styl se mění. Chladné komorní drama o ctižádosti a vášni, ale i o vině a trestu. Poslední roky jako by Woody neměl už co říct. Je tohle návrat? Ano i ne. Přiznejme si, že Allen má své nejlepší kusy dávno za sebou. Match Point se dá však přesto považovat za důstojné připomenutí starého mistra. ()
Už dlouho jsem u nějakého filmu nebyl tak našponovaný. A moc filmů mě také tolik nechytilo jako tento. Znamenitý výběr herců v čele s překrásnou a opravdu sexy Scarlett Johanssonovu. Velké dilema hlavního hrdiny. Jako hrom! Zpočátku se mi nápad zdál trošičku klasický, ale na druhou stranu zase kvalitně natočený. Tak trochu jsem porovnával i s mým vlastním životem, film mě k tomu "přinutil". Když začal nabírat obrátky, a až do konce nezpomaloval, zapomněl jsem na vše okolo a příběh silně prožíval. Po jeho skončení se mi snad ještě dvacet minut nehnul z mysli, kterou plně zaměstnával, než jsem se dokázal soustředit na něco jiného. Mistrovsky napsané, zrežírované, nasnímané i zahrané. Skvěle padnoucí stará "gramofonová" operní hudba. Přesné reálie, propracované charaktery. Působivé! Superlativy obvykle zbůhzdarma neplýtvám, tudíž bych jejich výčet v tuto chvíli zastavil. Tento film na mě jednoduše zanechal dojem a řadím je mezi to nejlepší, co jsem letos (nebo možná i kdykoliv předtím) viděl. Woody Allen mě znovu potěšil a nezklamal pověst mého nejoblíbenějšího režiséra, ačkoliv jsem zatím viděl pouze jeho povedené filmy a ty podle ostatních slabší si "šetřím" na později... ()
Ve Hře osudu není nic, co bychom už minimálně jednou neviděli, zápletka je poměrně prostá a předvídatelná, přesto je však příběh podán tak skvěle, že ani jednou nezaváháte, že se jedná o skvost a budete do poslední minuty poulit oči a vzdychat nad tím, jak si s námi ten režisér nakonec přeci jen pohrává a pokud jste jako já, tak se i radovat z prvního skutečně brilantního snímku Woodyho Allena. Příběh z prostředí společenské smetánky v kulisách nádherného Londýna, který se nás snaží přesvědčit, že vše v našem životě je tak trochu o náhodě a o štěstí, ale zároveň jak je v Chrisově případě vidět, každý sám je svého štěstí strůjcem, nestojí ani tak na příběhu jako na hercích. Do Jonathana Rhyse Meyerse jsem zamilovaná už od doby, kdy jsem ho viděla v Sametové extázi a role citově rozporuplného Chrise opět potvrdila, jak moc je všestranný a talentovaný herec, Scarlett je mega talent současné doby, to víme všichni (jen já si pořád nemůžu pomoct a trpím vůči ní určitou alergií, takže jsem moc ráda, že jsem jí snad poprvé viděla v roli, ve které se mi skutečně líbila). Celé bych to shrnula pod pojem - dokonalá rafinovanost. Woody chytil nový dech... ()
Hra osudu - nikdy nevíme, co nás čeká. A v Match Pointu zrovna tak. Woody Allen je zkušený režisér a Match Pointem to potvrzuje. Match Point je klasický film, od kterého nemůžete čekat kdo ví, jak složitý příběh. A právě příběh je to, co dělá z Match Pointu něco víc. Víc, než si kdokoliv myslí, protože takovýhle příběh se může stát leckomu, ale zase ne leckomu se podaří s takovým štěstím vyváznout. Match Point je nehorázně zdlouhavý (kratší stopáž by bodla), naivní, ale hlavně reálný, což se mi líbí. Ale i tak nenabízí prakticky nic, co pobaví. Asi to je tím, že jsem čekal přeci jen nějaké mravní ponaučení, které se mi nedostalo. Naivní a bez sebemenšího ponaučení. ()
Woody Allen zpracoval téma, že není důležité být dobrý člověk, ale hlavně mít štěstí, opravdu hodně atypicky ve srovnání se svým režijním a scénáristickým stylem. Nebýt úvodních titulků a stylu některých dialogů, nepoznáte, že je to Woody. Pryč jsou směšné situace, pryč je užvaněný neurotik. Seriózní drama, kde nevítězí dobro, má poklidné tempo, důkladně prokreslené charaktery a výbornou pointu. Lehkým minusem je snad jen to, že závěrečná půlhodinka mohla více gradovat, ale přesto – bravo, Woody. ()
Match Point je film lámající se na dvě odlišné, ale rovnocenné poloviny. První je klasická práce Woodyho Allena a druhá je solidním dramatem (a parafrází Zločinu a trestu) s překvapivým vyvrcholením. Dialogy- jak je dobrým zvykem - hýří vtipem. Obsazení skvělé, zejména božská Scarlett Johansson se svými smyslnými rty. ____ Jak bývá dobrým zvykem tak nás nenechavý distributor neušetřil svého podtitulu - Hra osudu (asi ,aby to znělo víc "osudově" :-) ()
2/10 - Zrejme jsem tento film nevidel pod zvlastni davkou sedativ jako vsichini ostatni kolem. Jedna se o naprosto trivialni lehce citelnou zapletku mileneckeho viceuhelniku, ktera, pokud se nepletu, je stara jako Hollywood. Do 3/4 je film nudny jak vysledky voleb na Kube. Pak se (po hodine a pul) "cosi" zacne dit, ale stejne zadna slava. Obrovske zklamani. Nebyt te squele anglictiny a 2-3 svetlych momentu, tak je to odpad jak vysity... A ten otresny operni kolovratek - bleeeeeeee ;[[ ()
Reklama