Režie:
Spike LeeScénář:
Russell GewirtzKamera:
Matthew LibatiqueHudba:
Terence BlanchardHrají:
Denzel Washington, Clive Owen, Jodie Foster, Christopher Plummer, Willem Dafoe, Chiwetel Ejiofor, Kim Director, James Ransone, Peter Gerety, Daryl Mitchell (více)VOD (3)
Obsahy(1)
V čase nejrušnějšího chodu do banky přichází skupinka malířů. Netrvá dlouho a všechny důležité průmyslové kamery jsou vyřazeny z provozu a začátku velké bankovní loupeže už nic nebrání. Lupiči mají vše pečlivě naplánované. Z odposlechu je slyšet jakýsi podivný evropský jazyk a lupiči požadují dva autobusy a dopravní letadlo. Všechny rukojmí donutí převléknout se do stejných kombinéz, jaké mají na sobě, aby tak dokonale zmátli zásahové komando. K loupeži je přivolán rafinovaný a inteligentní policejní vyjednavač Keith Frazier, kterému postupně dochází, že se nejedná o obyčejné přepadení banky. Vzápětí se do hry vkládá i předseda představenstva banky Arthur Case, který má obavy z odhalení obsahu své trezorové schránky nacházející se právě v přepadené pobočce. Proto neváhá uplatnit svůj vliv a na místo činu poslat velmi ambiciózní a bezskrupulózní právničku Madeline Whiteovou. (TV Nova)
(více)Videa (1)
Recenze (744)
Překombinované a zároveň nedořečené. Vypravěčský um Spikea Lee mi prostě ne a ne pořádně sednout. Po 25. hodině mě znovu nedokázal první polovinu oslovit, aby mi naložil téměř krásný závěr. Tomu pomohl hlavně geniální Clive Owen, ale jinak tahle jednohubka ve své vševědoucnosti a zároveň rádoby-lehkosti zarážejícím způsobem selhala. ()
Nemůžu si pomoct, ale Spike opět potvrzuje svoje tvůrčí tápání: koncept auteurství jako by se u něj svrknul na pár formálních štyků a vkládání rasových a post-11/9 referencí všude, kam se dá. Na jedné straně je gut, že dal únavně přechytralému, zvraty taženému scénáři vlastní senzitivitu a improvizaci, na druhou stranu tím pohřbívá naděje na subtilní, sevřenou žánrovku a nechává po sobě pro něj typickou spoušť. Sice místy velmi svěží, celkově ale neubalancovanou, bez těžiště v podobě pevného tvůrčího záměru. Žánrová šaráda (scénář) se tu potkává s dvojicí „pasáckých“ černých detektivů a zcizujícícmi společenskými komentáři (režisér), a to nemluvím o napůl fascinujícím, napůl nefungujícím pokusu o hold filmu noir (viz výborný basový soundtrack, „cizí“ elementy typu Fosterové femme fatale nebo nacistického motivu, dráždivé dialogy mezi ženou a muži, stylové vedení kamery, hrdinův klobouk). Podle mě je Leemu planeta malá a roste pro žánr sci-fi. Jen tam se odkazy sršící a společensky zodpovědný tvůrce může dostatečně vyřádit. Spike Trek! ()
Tenhle "Spike Lee's joint" mě v mnohém překvapil - "Spojenec" mi totiž přijde jako takový koktejl (podle toho, která z postav se zrovna objeví na plátně), chvíli je to ohromně cool thriller (Owen, Washington), potom spy thriller (Foster, Plummer), vprostřed filmu se točíme kolem klasické krimi (Dafoe) a konec je jak vystřižený z podrazáckých krimi-komedií (Owen, Washington). A právě tenhle žánrový koktejl je hrozně moc fajn a ukazuje, že žánr(y) jemu podobných filmů ještě rozhodně není vyčerpán. Opět mě také potěšily různé režisérské vychytávky (třeba už úvodní titulky natočené ve svižném tempu), celkem chytrý scénář, který si na nic nehraje (ovšem pár logických děr by se našlo) a odpovídající herecké výkony. Suma sumárum 5*, protože při odchodu z kina jsem byla zvlášť dobře naladěná filmem trefujícím se přesně do mého diváckého vkusu. ()
Spike Lee je génius! Do posledního detailu promyšlená, s přehledem (úžasná kamera Matthewa Libbatiquea, střih, kompozice scény) a nadhledem (vtip, skvělé narážky na atmosféru New Yorku 5 let po 11. září) natočená žánrovka, která se díky umně vloženým detailům, prostřihům a mistrovskou prací s fabulací pasuje nad všechny známé standardy. Pro většinu divácké obce přehnaně ukecaná a zoufale neakční záležitost, ale pro toho, kdo dokáže tomuto nejosobitějšímu hollywoodskému afroameričanovi na režisérské stoličce číst mezi řádky pochopí, že není loupež jako loupež a hříchy mládí se nezapomínají ani po šedesáti letech. Díky Spikeu! ()
Geniální film. To není jen obyčejná žánrová bravurně natočená strhující detektivka, ale spíše takový malý sociologický ponor do nálady současného New Yorku - bohaté, fungující, leč stále ještě hodně rozbolavělé západní megapole, města syndromu 11. září. Řekl bych ale, že hlavní motiv, proč Spike Lee natočil tenhle film, je vykreslit a poukázat na stereotypy v myšlení současných Newyorčanů a vůbec Američanů a možná i obecně příslušníků západní civilizace. Ten film je toho doslova plný a je jasné, že to musí mít nějaký jiný smysl, než jen zvýšení autenticity a dotvoření koloritu. Každý, kdo je jiný, jakkoliv se odlišuje, byť to nemusí být přímo cizinec, je potenciálně nebezpečný - uplatňující se převažující stereotyp v myšlení současné Ameriky (ostražitost policistů přeroste v agresi, když pod maskou rukojmího uvidí Araba - Sikka, albánská žena je zobrazena jako potencionální coura, Albánie je cosi ve střední Evropě (pro nás zvláště pikantní), na albánském konzulátu chtějí za rozhovor s policií peníze, při výslechu se táží muže, zda má albánské jméno, on říká, že arménské, policisté se otáží, jaký je v tom rozdíl...). Stejně bolavý je pro režiséra Leeho jeho osobní stresor, který akcentuje ve většině svých filmů (nelze nezmínit především snímek Malcolm X), problematiku rasové nerovnosti a postavení Afroameričanů ve společnosti. Malý černošský chlapec hraje v jedné z klíčových scén v sejfu banky počítačovou hru na gamepadu - obdobu GTA, kde virtuální hráč získává body za to, že porušuje zákon - prodává crack, zabíjí lidi a aktuálně brutálně zastřelí na ulici černocha - ,,negra" a poté mu strčí do pusy granát a odjistí ho. Rasismus je sice v současné Americe latentní, ale stále přežívá a modifikuje se (rozhovor detektiva Millera s bílým policistou, kterého postřelil 12letý černošský chlapec...). Tahle scéna nám odhalí i další významové roviny filmu - celé přepadení banky je do nejmenšího detailu pečlivě promyšlený konstrukt, který má navenek rysy trestného činu, ale ve skutečnosti je to spíše intelektuální výkon, svého druhu geniální šachová partie, motivovaná navíc etickými důvody (byť ekonomickými samozřejmě také). Tedy obrovský rozdíl oproti simulacím života pouličního gangu a vybíjení černochů. To je čistě patologický projev, zvláště u 12letého dítěte. Nebo proti jednání postav z třetího pólu trojúhelníku filmu - majitel banky s temnou minulostí a pro nejvyšší klientelu pracující právnička - zařizovatelka čehokoliv či newyorský starosta - všichni prohnilí a zkažení touhou po moci, postavení a penězích. Na závěr jsem čekal nějakou 25 hodinu, jak už bývá ve filmech Spike Leeho zvykem - a ona přišla a nepřišla. Závěrečná geniální pointa, osvětlující význam názvu, leč bez toho doslovného přesahu z předešlého brilantního režisérova filmu. Jinými slovy, 25 hodinu tentokrát Spike Lee nechal odbít již někdy v průběhu filmu... ()
Galerie (69)
Zajímavosti (17)
- V úvodu filmu i v závěrečných titulcích slyšíme indickou skladbu "Chaiyya Chaiyya" A.R. Rahmana, která poprvé zazněla ve filmu Ze srdce... (1998). (don corleone)
- Vo filme sa objavia dve zmienky o snímkach s Al Pacinom - Psie popoludnie (1975) a Serpico (1973). Prvý zmienený tiež pojednáva o pokuse o vylúpenie banky a následnom vyjednávaní. (sad47)
- Jodie Foster (Madeleine White) ve francouzské verzi filmu nadabovala sama sebe. (Chevees)
Reklama