Režie:
Jan SvěrákScénář:
Zdeněk SvěrákKamera:
Vladimír SmutnýHrají:
Zdeněk Svěrák, Daniela Kolářová, Tatiana Dyková, Jiří Macháček, Pavel Landovský, Jan Budař, Nela Boudová, Miroslav Táborský, Věra Tichánková, Jana Plodková (více)Obsahy(1)
Bývalý učitel Josef Tkaloun se rozhodl definitivně opustit žáky, ale rozhodně se nehodlá smířit s pozicí důchodce, trávícího čas na lavičce v parku. Je plný energie, nápadů i chlapských tužeb a nemíní zestárnout v nečinnosti. Navzdory nesouhlasu manželky Elišky, která se sarkastickým nadhledem komentuje všechny jeho aktivity, přijímá brigádnické místo ve výkupu lahví menšího supermarketu. Malý prostor, kde se potkávají lahve s lahvemi a lidé s lidmi, je svébytným mikrosvětem, plným tragikomických osudů. Tkaloun dokáže být nejen jejich pozorovatelem, i když v jeho režii dostávají situace občas poněkud groteskní obrysy. (TV Nova)
(více)Recenze (1 116)
Moje největší zklamání tohoto roku...až na pár vtipných scén a myšlenek jsem se opravdu celý film nudil...pro mě rozhodně nejslabší snímek od dvojice Svěrák&Svěrák...nebo mi to prostě celé nějak uniklo....nikdo holt není dokonalý... ()
Liek na ubolenú dušu každého jedného človeka, ktorý má rád vyjadrovanie formou metafor a náznakov. Tu nejde o nejaké zložky filmu, tu ide o film ako taký, ktorý dokázal sprostredkovať tie pocity, ktoré väčšina z nás zažíva deň čo deň. Hromada presných komentárov a balzamov na dušu, z ktorých ani jeden nepôsobí trápne alebo pateticky. Jednoducho aboslútne trefné a "láskavé". ()
Kdyby na to nešlo tolik lidí, nebyli z toho tak všichni nadšení, nepadala by silná slova asi bych byl mírnější. Ale Svěrákův tělocvik s nasazováním dveří snímaný do zblbnutí dvojblokem: Velký detail-celek mi nahání husí kůži ještě teď. To že to má zobrazovat nějakou realitu teprve. Otravné a nesmyslné erotické (dá se to tak vůbec nazvat?) scény ve vlaku, zbytečné vedlejší postavy, absentující příběh. Prostě největší zklamání... ()
Uplně naprosto obyčejný film ve kterém se nic neděje a nikdo tam nic nedělá. ()
Příjemné dílko z dílny rodiny Svěráků o smutné nostalgii stáří. Akorát ty sny se mi do toho absolutně nehodily. Jinak dobrý ()
Jan Svěrák je jedním z mála filmařů,kteří v dnešní době umí ještě natočit poctivý český film,tak jak ho máme rádi. Film laskavý,vtipný i smutný,a to vše v mezích a bez nějakého přehánění jako klipová kamera nebo dialogy za každou cenu moderní,jak tomu bývá v jiných snímcích poslední doby. Tomu dopomáhá scénář jeho otce,který bezesporu patří k našim nejlepším filmovým scénáristům vůbec. Výtečné herecké obsazení,které nám předvede spoustu skvělých a uvěřitelných postav. Zdeněk Svěrák jako bezprostřední člověk,který rád pomáhá druhým a snaží si užívat život jak se dá,ale který neustále čelí nepřízni osudu a totálnímu nepochopení své ženy,svým výkonem pobaví i dojme,at jste jakéhokoli věku. Stejně tak i další postavy a scény,z nichž mně nejvíc utkví Jan Budař jako mladý brigádník. A ta záverečná,skoro hollywoodská scéna s balonem. ()
V době, kdy jsem si myslel, že dobrý český film je definitivně mrtvý, přišli Svěráci s tímto povedeným a příjemným filmem. Takže díky, pánové. Ale proč ostatní nejsou schopni natočit takový film? Proč!!?? Protože se za každou cenu snaží o umělecké vzezření filmu a o hlubokou myšlenku. A myslí si, kdo ví co nevytvořili. Kdežto Svěráci si na nic nehrají a dělají filmařinu s citem. ()
Neurazí, ale taky moc nepobaví. Celkově nejlepší tam byly odkazy na Černé barony ()
Prostinký český příběh, který Svěrákův laskavý humor opět katapultuje o stupeň víš. ()
pád z kola + religionistický fanatismus dcery + závěrečný let banlónem (dlouhý, ústící do náhlého konce, osobně bych uvítala, kdyby se část stopáže věnovaná předlouhému letu obětovala dořešení dění na zemi, resp. ztvrzení nahlodaného vztahu dcery a učitele čekajících dole na balón) = váhání mezi 3 a 4 hvězdičkami. kdyby se scenárista vyvaroval těchto bodů, který zbytečně nabourávaly/zahlcovaly jinak velmi příjemný fikční svět, bylo by moje hodnocení mnohem vyšší. Celkem dobrej film, česká kinematografie mě asi zase začíná bavit. ()
Stoprocentně nejlepší český film od dob Pelíšků! Svěrák ve své životní roli, která jako by mu byla ušita přímo na míru. Kolářová je na tom úplně stejně a udivuje mě že společně se Zdeňkem Svěrákem nedostali Českého Lva. Macháček taky výbornej (teď nevím jestli brečíš kvuli mě, nebo že ti ulítly rodiče :D , my chlapi se taky rádi líbáme ale když to pak nepokračuje tak nás z toho bolej ty... srdce). Na Vratné lahve bych se mohl dívat pořád dokola. A nikdy by mě neomrzeli. Ona je to vlastně komedie ale v některých momentech přechází do vážného dramatu. Obzvláště když pak člověk začně trochu více přemýšlet o životě. Tento film s odstupem let pořádně vyzraje a bude z něj jeden největších klenotů české kinematografie. Vratné Lahve stavím stejně vysoko jako nejlepší české filmy, do společnosti(K Marečkovi, Vesničce, Na Samotě ulesa k Vrchnímu atd.) ()
Milá vtipná komedie, u které se příjemně zasměju a ráda se na ni dívám. Pravdou ale je, že mě tak úplně ty snové scény neseděly a konec mohl být taky o něco lepší, propracovanější a možná taky jinak udělaný, ale i tak mám tento film ráda, takže si myslím, že čtyři hvězdičky jsou naprosto zasloužené. ()
Typická Svěrákovina co vždycky pobaví. ()
Už bohužel neplatí, že podílel-li se na filmu Zdeněk SVĚRÁK, tak je to samo o sobě zárukou kvality. ■ Jeho scénáře, ale i obsazení ve filmu, ze sedmdesátých a osmdesátých let jsou vynikající. Devadesátá léta přinesla tvůrčí útlum, ale to, co následovalo posléze mě čím dál tím méně mělo čím oslovit. ■ První film, který se mi de facto vůbec nelíbil, byl Kolja, následoval Tmavomodrý svět. Vratné lahve se sice mírně vrátily k vyšlapané osvědčené cestičce, ale prostě to není ono. A nezachrání to ani tři vtipné scény, protože když se člověk u komedie nudí a navíc mu ani nijak nepřijde vtipná, tak je tu něco v nepořádku. Další počin s názvem Kuky se vrací mě jen uspával a několikrát znechutil. Z toho vyplývá, že pro další filmy ve mně ztratili diváka. Adios. ◢ ■ ◣ (R) [55/100] ■ (K) [59/100] ■ (V) [40/100] ■ (H) Zdeněk SVĚRÁK [55/100] ● Daniela KOLÁŘOVÁ [70/100] ● Tatiana VILHELMOVÁ [52/100] ● Jiří MACHÁČEK [40/100] ● Nela BOUDOVÁ [44/100] ● Jan BUDAŘ [38/100] ■ (♫) [57/100] ■ (E) Na samotě u lesa (1976) ● Vrchní, prchni! (1980) ● Co je vám, doktore? (1984) ■ (Č) 1 ■ (P) [~2009] [SD] [2.1] [PZ] [52/100] ■ (CSFD) dezorz ● stub ● kagemush ● Aidan ● jojinecko ● fajntomas ● Clar ■ (C) [52/100] ()
Vůbec nechápu, že jsem doposud nenapsala koment k tomuto mému milovanému filmu, který jsem viděla už tolikrát...Je to prostě typická spolupráce dua Svěrák a syn i když spolupráce nebyla vůbec jednoduchá, ale nakonec se vše povedlo...Další moje srdcovka ke které není co dodat, to se musí vidět...Za mě jasných 100% ()
Další film s „učitelským“ humorem scénáristy a zároveň představitele hlavní role (jak jinak) Zdeňka Svěráka. Co dodat? Komu se to jeho - mnoha lety a mnoha sály - prověřené "cimrmanovské" pojetí hraní líbí, přijde si na své, a kdo má rád onen svěrákovský "laskavý humor", tak tuplem. Jen ta Svěrákova obsese (ne)stárnoucího svůdníka „mladým masem“ začíná být pomalu neúnosná. U Vesničky střediskové jsme mu coby „umělci se štětcem“ ještě mohli věřit, že mladou učitelku dostane do postele právě on, u Kolji to bylo s těmi jeho violoncelistkami na pováženou, v Akumulátoru už „hezká, ale slonice“ zavánělo trapností, no a jeho erotické představy ve Vratných lahvích... to už je vážně diagnóza, při které se (ne)stárnoucí svůdník nechtěně mění v chlípného starce. ()
Po zhlédnutí Obecné školy, Akumulatora a Tmavomodrého světa jsem se ve Svěrákovským maratonu dostal k tomuhle filmu a ze začátku jsem byl trochu zklamanej. Jakoby ten Svěrákovskej feeling nebyl tak silnej a už sem uvažoval o třech hvězdičkách, ale konec to celkem zvedl. Takže čtyři hvězdičky a fajn poctivej film. ()
Na komentář jsem si nechala pár dní odstup a musím říct, že pro mě je tento film velmi milým pohlazením po duši. Pana Svěráka mám moc ráda a líbí se mi jeho pojetí stárnoucího učitele Tkalouna. Groteskní situace z maželského života jsou tak reálné, že jsem se málem smíchy v kině počurala . Prvních 30 minut mě naprosto odrovnalo. " Vem si jogurt a rohlík" se už u nás doma používá, a asi na trvalo zdomícní, stejně jako "Labutí jezero". Je to opravdu nezapomenutelný zážitek a kdyby nebylo tak těžké sehnat lístky, určitě bych šla znovu:-)) PS: Jen málo filmů mě rozesměje a rozpláče zároveň. Plných 5 hvězd ()
Asi jsem zatim neviděl film víc ze života... ()
Vratné lahve jsou filmem značně průměrným, nikterak výjimečným, ovšem v porovnání s ostatními výplody momentální tuzemské kinematografie jsou filmem důstojným. Až na Svěrákův pád z kola jsou kamera i střih výborné a film provází dobře vybraná hudba. Do instrumentálního Soukupova soundtracku vstupuje výrazně, ale naprosto vhodně, Uhlířova písnička. Herecky dominují Zdeněk Svěrák a Daniela Kolářová, nicméně pouze prostorem jim svěřeným. K nejlepším hereckým výkonům zde patří ty vedlejší, skvělá camea má Pavel Landovský, Jiří Macháček a Jan Budař konečně zase předvádějí nějaké slušnější herectví, a ne jen hloupé opičky, a Tatiana Vilhelmová dokázala výborně využít všechen potenciál, který jí její postava nabízela. Miroslav Táborský je skvělý, až skoro reálný, "manažer prodejny". Na Vratných lahvích tedy nejvíc oceňuji hudbu, kameru a vedlejší herecké výkony. Děj, příběh a humor se pohybuje okolo průměru až trošku pod ním a nic zajímavého nečekejte. Jedná se o další "typický současný český film", který, jak je dle mého názoru velmi výstižně psáno v Hospodářských novinách, "dusí opona laskavosti". ()
Reklama