Režie:
Anders Thomas JensenScénář:
Anders Thomas JensenKamera:
Sebastian BlenkovHudba:
Jeppe KaasHrají:
Ulrich Thomsen, Mads Mikkelsen, Nicolas Bro, Paprika Steen, Ali Kazim, Ole Thestrup, Nikolaj Lie Kaas, Gyrd Løfquist, Lars Ranthe, Peter Reichhardt (více)VOD (1)
Obsahy(2)
Odsúdený neonacista Adam prichádza na faru, aby tam vykonával verejnoprospešné práce. Od farára Ivana dostane za úlohu upiecť jablkový koláč z jabĺk zo stromu, na ktorých si pochutnali vtáky i hmyz. Kým Ivan to vníma ako božiu skúšku, Adamovi na výsledku nijako nezáleží a namiesto toho rozmýšľa, ako by z fary čo najrýchlejšie dostal. Čoskoro však zisťuje, že s farárom niečo nie je v poriadku. Ivan jedného dňa na fare odpadne a Adam sa od lekára dozvie prekvapivú správu. Hoci spočiatku netúžil po ničom inom, ako faru čo najrýchlejšie opustiť, napokon ho okolnosti donútia ostať. Kolotoč nevšedných udalostí sa roztáča čoraz rýchlejšie. Skúša Adama diabol, alebo je to samotný Boh? (RTVS)
(více)Videa (2)
Recenze (669)
Tyhle filmy miluju. Žádný okoukaný dramata, kde člověka nemůže nic překvapit a pět minut po začátku ví, jak všechno skončí. Tady se příběh prakticky nedá odhadnout, divák prostě jen kroutí hlavou. Zároveň je zápletka chytrá a nešetří se symbolismem, hlavně biblickej Jobův příběh hraje důležitou roli. Je tu parta zajímavejch charakterů, který jsou všechny trochu praštěný, ale ve zdravý míře a nejvíc vyniká nemluvnej hlavní hrdina Adam (výbornej Ulrich Thomsen) a samozřejmě farář Ivan Madse Mikkelsena, co si žije ve svým světě a Adam se neustále snaží mu otevřít oči. Pak je tu obézní zloděj co se furt cpe a muslim, co vykrádal benzínky. Nejpozoruhodnější je ale to zkloubení nejenom žánrů, hlavně komedie a trochu psychologickýho dramatu, ale i nálad, že člověk se směje a vzápětí se rozesmutní a nakonec ho uzemní trochu mystična.Skvělej film, co bych doporučila asi všem a jeden z mých nejpříjemnějších filmových zážitků v tomhle roce. ()
Skvělí herci (sympaťáka Madse si oblibuju čím dál víc), hezky ujetý scénář a morální poselství, přeskakující z jednoho závěru na druhý, aby na konci udělalo podivný kotrmelec a zanechalo v divákovi smíšené pocity - já díky tomu pookřála a ty 4* si z toho prstu prostě vycucala... a ráda. Sympaticky šáhlý Dánsko a jeho umná oscilace mezi komedií a tragedií je v tom cítit dost jasně a... a vůbec, tyhle jabka rozhodně stojí za ochutnání. ()
A vidíte, kurva, že to jde! Nasrat nám do hlav propagandu v nedoslovném znění, tedy cca, neboli cirka: ,,pouštní opička je největší frajer, nácky multikulturalismus vyléčí, víra je pro frajery a smrt je jen trest za to, když nejsi dosti homoplný"! Vynikající mišmaš, u kterého si i značně otrlý honichvost několikrát smíchy slintne na límec. A jednou, dvakrát se nechtěně zamyslí. Což... je k nedocenění. ()
Za tu snahu vytvořit něco originálního a nečekaného si Jensen nějakou odměnu zaslouží. Ale chvílemi jsem tápal, cože nám to dánský kolega vlastně chce říct. Označení komedie mi k tomu všemu příliš nesedí. Poněvadž ona se tam nemotorně vkrádá až ve druhé půli příběhu a místy působí jako pěst na oko. No a že těch tam bylo! Chudák Ivan, jeho postavu fackovacího faráře vyhlašuji za smolaře týdne. Osobně musím říct, že by mě film oslovil mnohem více, kdyby se držel vážnější podoby. Ale jak už jsem zmínil na začátku; za osobitost, a navíc za povedenou hudbu, si vyšší hodnocení plně vysluhuje. ()
"Zobou jabka, zobou duši... krve kapka teče z uší." Pevnost naší víry, ať už jakékoli, třeba i k obrázku milovaného tatínka, starého Ády ("To není on, Hitler měl přece vousy!"), nebo slepé víry v odbornost psychiatrických posudků ("Píšou tady, že jste zlý...") se viklá a padá ze zdi. Padá spolu s bílou kočkou, černým bubákem z rajského stromu sestřelenou, rozezvučí-li vaše srdce kostelní zvony, Ivanovýma bláznivýma rukama rozhoupané. Ochraňujme ďábla svého, neustále milosrdenstvím těžce zkoušeného, v dušich našich černých a zhýralých, oči před realitou zavírejme a ... modleme se. Jen pomni, člověče Boží, oběma rukama pak uši si přikrývej, aby z nich ni čůrek krve vytékati nezačal. A nikdy se neptej, komu zvoní trauma hrana, Tobě zvoní! Říkám to opravdu nerad, coby praktikující agnostik, ale Anders Thomas Jensen je Bůh! [...můj původní divnokoment z roku 2013, napsaný Adamem, ve finále podivným cherubínem, se nedochoval. Shořel po zásahu bleskem, za divoké bouře při druhém zhlédnutí]. ()
Galerie (15)
Zajímavosti (4)
- Film Adamove jablká sa natáčal v dánskom mestečku Fåborg. (MikaelSVK)
- Podle filmu o filmu na DVD měly být vrány zobající jablka původně ztvárněny pomocí počítačové animace, než se ukázalo pár Čechů se "zásobami" trénovaných vran, s jejichž pomocí se pak scény v klidu a za minimální náklady natočily. Na filmu se tak podílela i česká společnost Fauna a Film Praha. (akisha)
Reklama