Režie:
Takahiro AkijamaKamera:
Masakazu OkaHrají:
Mikako Tabe, Kanata Hongó, Rjóko Kobajaši, Maki Horikita, Sačie Hara, Mieko Harada, Seidži Rokkaku, Rjó Kató, Masatoši NakamuraObsahy(1)
Satoru pri autonehode príde o matku. On sám utrpí traumu a nie je schopný chodiť. Žije uzatvorený vo svojej izbe a nevychádza von. S otcom neprehovorí ani slovo, viní ho z matkinej smrti. Komunikuje prostredníctvom robota, ktorého ovláda zo svojej izby. Robot Hinokio zaňho chodí do školy. Medzitým sa Satoru stretáva aspoň s Jen a inými priateľmi, ktorí mu postupne vracajú chuť do života. (mulat6)
(více)Recenze (11)
... nebo neopravdový svět filmu. :) ()
Hinokio je pohadka a pokud je k ni vpusten nekdo predem odsuzujici mozne nadprirozenosti pohadkam vlastni, nadsen nebude uz kvuli ocekavani racionalnejsiho pojeti pribehu samotneho. Kyberneticka laska na hrane reality a fikce v prostredi 'obycejneho' zivota plneho fiktivne se zdajiciho sveta videoher sice je podana s lehkosti, napadem a kouzelne protkana slozitostmi prvnich lasek, ale.. neco ji chybi. Mozna je to prave tou nemoznosti se vcitit do neceho cloveku natolik vzdaleneho, do srdce a mysleni nekoho zijiciho v jinem svete nez vetsina ostatnich. Zabery umele vytvoreneho prostredi zdanlive uzpusobeneho k snazsimu zivotu v mrzute realite s naprvni pohled fiktivne se zdajicimi zabery sveta videoher jsou spojeny tou stejnou pomijivosti zivota, jejiz nahrazeni umelou realitou mozne neni. Cela myslenka vykreslit zbytecnost zavislosti na necem neprirozenem je sice krasna, ale i presto vsechno je v Hinokio stale to prazdne misto, ktere i kdyz neni nijak velke, neobsahuje prave to nejdulezitejsti, co ze sebe muze film vydat. Zazitek, ktery by nebyl jen chladny a vzdaleny jako nedoopravdovy svet videoher. ()
Je to dosť dobrý mierne sci-fi ladený rodinný film. Má celkom dobrý príbeh o chlapcovi, ktorý aj dlhšiu dobu po nehode nemôže chodiť, čo ho ale kvôli strate matky vôbec netrápi a tak prostredníctvom cvičného robota, ktorého ovláda z bezpečia svojho domova navštevuje školu, kde si nachádza priateľov a je spokojný, ale postupne sa začínajú prejavovať aj nedokonalosti tohto zvláštneho spôsobu života. A navyše práve čoraz viac detí prepadáva zvláštnej počítačovej hre. Spracovanie je výborné, síce táto tématika nepôsobí až tak výnimočne, ale dopadlo to veľmi dobre. Dej sa venuje viacerým výrazným prvkom, vzťah chlapca k otcovi, ktorému nevie odpustiť, začlenenie sa do kolektívu a hlavne malej partie, vzťah so spolužiačkou a všetko je to zvládnuté prakticky dokonalo, nenapadá ma nič, čo by som tomu mohol vytknúť, celé to pôsobí tak mimoriadne príjemne, takmer celý čas sa na to pozerá výborne. Len určité výhrady mám k línii s počítačovou hrou, celý čas je tak nenásilne vsunutá do príbehu, takže slúži hlavne ako taký zaujímavý doplnok, ktoré to celé ešte viac osvieži, ale tá záverečná fáza už pôsobí dosť zvláštne, nemôžem povedať, že by bola zlá, ale neprišlo mi to podané práve najideálnejšie a pre mňa je to jasne najslabšia časť filmu. Samotná sci-fi vložka zase nemá až tak priestoru, jej predstaviteľom je hlavne samotný robot, ktorý sa vydaril po všetkých stránkach, vzhľadom aj pohybmy a kľudne by to mohol byť aj hlavný hrdina bez ovládania človeka, k tomu zaujímavo podaná počítačová hra, takže kvôli tomuto žánru by sa to pozerať neoplatilo, fim stojí na úplne iných veciach, ale poteší, Herecké obsadenie je na tom dobre, bavil ma hlavný hrdina, jeho otec, všetci spolužiaci, tu nemám koho skritizovať, skvelý výber postáv, ale najviac si ma získala aj tak skvelá Mikako Tabe, ako jeho najlepšia kamarátka. Réžia a technická stránka sú výborné, tu všetko funguje skvelo, vizuálna stránka, prístup k postavám, efekty, tu nemám čo vytknúť. Hinokio je rozhodne jeden z najlepších rodinných filmov, aké som kedy videl, veľmi príjemný zážitok, pri ktorom ma trochu mrzí len tá záverečná časť. 80% ()
Moc příjemný a dojemný film o osamělém klukovi, který komunikuje se světem prostřednictvím svého robota. ()
Velmi prijemny snimok ktory vynika hlavne koli skvelemu spracovaniu Hinokia, ktoremu autori do jeho nehybnej plechovej tvare vlozili hlboke emocie a charakter, Takmer cely film sa nesie vo velmi kludnej, komornej atmosfere a je vnom mnoho milych, citlivych a aj humornych okamihov, ktore mi dovolili si dve ustredne postavy (a hlavne samotneho hinokia) naozaj zamilovat. Skoda preto samotneho zaveru, ktory hlavne koli svojej vystrednosti a nie prilis vydarenemu fantasy prvku, narusil dovterajsie pokludne tempo a atmosferu snimku. Inak tomuto peknemu snimku nieje co vytknut. (8/10) ()
Film, na jehož plakát už koukám roky a stále jsem se (nevím proč) k němu nedokázal dostat. Velmi dlouho je zajímavý, příjemný, představa chlapce, který za sebe do školy posílá robota, je originální, ale stejně jako sniper18 musím říci, že mi nesedlo, jak se s příběhem pracuje v závěrečné fázi. ()
Krásný film o klukovi, který komunikuje se světem prostřednictvím robota. Nebál bych se tento film označit jako rodinný. ()
Kromě zpracování té hry a celkového propojení s životy postav tomu není co vytknout, problém je, že na tomto pilíři ten film docela stojí. ()
Zajímavý nápad na skloubení reálného světa s tím virtuálním a navíc za pomoci robota aneb cesta do pošramocených duší, přátelství i lásky zejména v dětském světě. Zpracováním jem ale ohromen nebyl, snímek na mne působil až příliš dětinsky (ač pro dětské snímky jinak pochopení mám řekl bych více než dostatečné) a nedokázal zaujmout, navíc celý průběh je příliš průhledný a i přes postupně stoupající kvalitu to na víc než 3* nebude. Závěr též příliš nepomohl, ale ten už tak nějak zapadal do celého dění a charakteru filmu. ()
Dlouhou dobu bych i tu čtvrtou hvězdičku bez váhání dal, tři čtvrtiny filmu to je celkem příjemný a dobře napsaný rodinný film s jedním sci-fi prvkem, jenže ta poslední čtvrtina mé dojmy shodila dost dolů. Bohužel. Nebudu zde spoilerovat, ale tak kýčovitou citovou vydíračku jsem naposledy viděl ve Vzpomínkách na lásku. A to už byl totální kýč po celou svoji dobu. Tady jsem si tím musel protrpět jen závěrečných cca 25 minut a i v těch byla aspoň jedna povedená scéna (odjezd vlaku), ale ta mé zklamání a naštvání z toho jak byl udělaný závěr stejně nezachránila. Jinak to ale má zajímavý příběh. Kluk po autonehodě skončí na vozíčku, umře mu matka a on se zavře před celým světem ve svém pokoji (i před svým tátou, se kterým nemluví) a ve venkovním světě za něj vše dělá robot, kterého doma ovládá. A postupem času si uvědomuje, že tohle uzavření před světem přináší spíš zápory než klady. Jasné, kromě toho robota nic nového pod sluncem, ale tak od rodinného filmu nechci bůhvíco. A navíc to dlouho funguje bez citového vydírání a vše se zde odehrává přirozeně - až na tu poslední čtvrtinu. Lešpí 3* ()
prijemny rodiiny zanrovo cisty jemne scifi japonsky film. ()
Reklama