Režie:
Luc BessonScénář:
Luc BessonKamera:
Thierry ArbogastHudba:
Anja GarbarekHrají:
Jamel Debbouze, Rie Rasmussen, Serge Riaboukine, Gilbert Melki, Franck-Olivier Bonnet, Tonio Descanvelle, Grigori Manoukov, Akim Chir, Laurent Jumeaucourt (více)Obsahy(1)
Každý máme svého Anděla. Gangster pařížského podsvětí André má dluhy, vymahači jsou mu v patách, a tak se rozhodne skoncovat se životem. Na mostě, odhodlaný ke skoku, však není sám. Spatří krásnou dívku Angelu, která se chystá udělat to samé. Jejich pohledy se letmo setkají a nádherná neznámá se vrhne dolů. André neváhá, skočí za ní a zachrání ji. Vděčná Angela je pro něj ochotna udělat cokoliv. Když se jí André svěří se svým trápením, kráska ho zbaví všech dluhů. Proč to ale udělala? (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (265)
Kdyby bylo Bessonovi patnáct, prosim. To bych mu tu juvenilní historku o tom, jak malého zbabělého obšourníka doprovází čtyřmetrový anděl z modelingového mola, aby mu po cestě ukázal, jak si má sám sebe vážit, minimálně respektoval. A to jsem normálně spíš obhájce jeho nevyzrálosti. Nicméně Angel-A působí nesympaticky odfláknutě a neinspirativně. Od člověka, který stojí za filmy jako Subway nebo Nikita, bych očekával, že když má ústřední AndělA demonstrovat svou skutečnou povahu, tak přijde s něčím nápaditějším než levitujícím popelníkem. A tak je to tu se vším. Arbogastova kamera dělá možná pěkný pohlednice, ale je strašně plochá a má téměř po celou dobu jen jeden plán (čestnou výjimkou jsou obě scény z klubů). To z filmu dělá sice prvotřídní promo-reel Rie Rasmussen, ale nic dalšího. Ale já chápu, že kola Europe Corp. se tehdy musela točit promazána inkoustem Bessonových 4 scénářů ročně a Angel-A přesně podle toho vypadá. Je to banální, za dvě noci napsaná báchorka, kterou si už po sobě nikdo nepřečetl a největší zábavu poskytuje jenom v tom, když sledujete, jak se v ní scénárista/režisér projektuje. Tedy jako neurotický permoník s přitažlivou ženou po boku, která ho sice nejdřív učí jak žít, ale ve výsledku on vlastně naučí žít jí, když ona se do něj pochopitelně tragicky v slzách zamiluje. Navzdory tomu, že on za celou dobu neudělá vůbec nic, čím by si zasloužil její přízeň. Leda by jí rajcovalo neustálý trhání za ruku, když ona někam jde. Toho je ve filmu tolik, že by mělo mít vlastní místo v titulkách. ()
Anděl, co hulí jako komín! Když komedie, filmová Francie může být často spolehlivým zdrojem. Když lehkonohou romantiku s vysněným koncem, tak nejlépe s nadhledem, vtipem a šarmem. Když fantasy, tak raději kousek z té říše fantazie přímo ve střetu s tím naším lidským světem, než abych se ocital po celý film v zcela cizích galaxích a nadpozemských světech. Když Luc Besson, tak za mě asi tenhle film. Nikdy jsem neměl pocit, že by to mohl být režisér a tvůrce pro mě, ale tímhle mile zasněným kouskem mi vlastně nečekaně sedl. Tématům gangsterského světa nebo prostituce se to věnuje jen v minimální míře, potřebné pro vykreslení temnějších odstínů černobíle vymazlené Paříže a přestože to spočátku tak nevypadá, Angel-A se stále více proměňuje v takovou příjemnou pohádkou pro dospělé. Jamel Debbouze se nevyznačuje jen anomálií v podobě jedné chybějící ruky, ale rovněž zvláštním, osobitým hereckým projevem, kterým tu postavičku pronasledovaného smolaře z podsvětí úspěšně utáhne. Žádné velké dílo se nekonalo, ale svou atmosférou si mě ten film postupně podmanil a bylo mi u něj potěšením. [75%] ()
Snad je to tím, že miluju Paříž a blondýnky, snad tím, že nesnáším francouzské filmy a tenhleten mezi nimi působí jako zjevení. Zjevení anděla. Pane Bessone, vy lišáku jeden mazanej, vy prostě víte, kdy sednout na nejvyšší stoličku! Tohle je něco, jako když posloucháte půl roku v kuse rádio Čas a pak vás najednou někdo z ničeho nic strčí do letadla směr Londýn a tam vás posadí do první řady Royal Albert Hall na koncert Královského filharmonického orchestru. Film, který zahřeje na duši. A to jak přenádhernými pařížskými scenériemi (v černobílé jim to obzvláště sluší), tak neuvěřitelně dlouhými nohami Rie Rasmussen (v černobílé jim to obzvláště sluší). Ta pro mě ostatně byla snad největším překvapením celého filmu - kompletní herečka. Navíc s Jamelem Debbouzem vytvořila hodně zajímavou a peprnou dvojičku. Nevěřte číslům, i hodnocení ČSFD, IMDb a Cinemy se může mýlit. Čtyři a půl. [srpen 2006] ()
Krásný a po výtvarné stránce dokonalý snímek, který jakoby mne vrátil do doby, kdy jsem poprvé shlédla Amélii z Montmartu a potěšil mě stejně jako kdysi ona (a není to jen tím, že si zde zahrál Améliovský Jamel Debbouze). Je to tím, že ač už je to pátý den po shlédnutí, stále na něj nedokážu přestat myslet a jen pouhá vzpomínka na něj mi ihned zvedne náladu. Zase jsem našla jednu svou srdcovku. ()
Zvláštní film. Opravdu krásný vizuál, naproti tomu těžce nesympatický "lůzr" jako hlavní postava(ovšem musím souhlasit, že naprosto skvěle zahraná). Zajímavá myšlenka příběhu, občas groteskní scény a řada povedených filmařských nápadů. Přesto na mně Angel-A působí tak nějak rozporuplně a já nemůžu přijít na to proč. ()
Galerie (26)
Zajímavosti (4)
- Film měl premiéru ve Spojených státech na filmovém festivalu Sundance 2007 . (Terva)
- Jamel Debbouze je ve skutečnosti jen o 13 cm menší než 178centimetrová Rie Rasmussen. Scéna pod mostem, kde je možné výškový rozdíl zaznamenat, je umocněna schodem, na kterém Rie Rasmussen stojí. Svo roli hrají i hereččiny lodičky s podpadkem. (smith22)
- Film obsahuje odkazy na snímky Nebe nad Berlínem (1987) režiséra Wima Wenderse a Život je krásný (1946) Franka Capra. (Terva)
Reklama