Režie:
Leos CaraxKamera:
Eric GautierHudba:
Scott WalkerHrají:
Guillaume Depardieu, Jekatěrina Golubeva, Catherine Deneuve, Delphine Chuillot, Laurent Lucas, Patachou, Šarunas Bartas, Till Lindemann (více)Obsahy(1)
Pierre žije v rozľahlom vidieckom sídle so svojou matkou Marie a pripravuje sa na svadbu s Lucie. Pierre je spisovateľ a román, ktorý anonymne vydal, je mimoriadne úspešný. Jedného dňa do jeho života vstúpi Isabelle (podľa akcentu je zrejmé, že nie je Francúzka). Pierre sa kvôli nej odsťahuje do zvláštnej komunity v Paríži a zruší plánovanú svadbu s Lucie. Isabelle však skrýva nejedno temné tajomstvo. Okrem toho Pierre neustále zápasí s druhým románom. Snaží sa, ako vo svojom románe tak aj v živote, dopátrať pravdy… (MFF Cinematik Piešťany)
(více)Recenze (13)
Byl jednou jeden ztepilý kralevic s plavými vlasy. Žil uprostřed parku na krásném zámku se svou krásnou matkou, královnou s plavými vlasy, a za nevěstu si vyvolil svou dávnou přítelkyni z dětství, andělský zjev, s vlasy také jako len. Avšak jednoho dne, krátce před svatbou, se jeho život ukázal jako lichý. Kralevic zjistil, že má nevlastní sestru – s vlasy tmavými jak Munchův Vampýr, sestru zavrženou, nešťastnou, s lícními kostmi širokými jako kirgizská step, s tváří vrubelovského démona, sestru vyhnanou kdysi z domu jeho vlastní matkou, sestru vyhnanou z vlasti a žijící jako tulačka. I vzal kralevic do ruky velké kladivo a rozbil vchod do místnosti, která byla v zámku odedávna třináctá a do níž byl léta letoucí vstup zakázán... Ale v místnosti nic nebylo?! ...prokletý film prokletého režiséra s prokletým obsazením. Bolavé. Vše sedí, vše JE motivované, ale ne pro každého. Kult Krásné Dámy, rozervanost. Caveova Uzřela oslice, Zulawski a možná trochu Tarr. ()
Zlatá Palma - výběr ()
Pola X je spíš špatný než dobrý film, scénář je spíš křečovitý než zajímavý, vývoj děje je spíš patetický než sympatický (i když fakt, že s postavami to jde postupně stále jen směrem dolů a nenudí to, sám o sobě docela sympatický je). A naopak herci jsou velmi dobří - Guillaume Depardieu, hezčí "kopie" svého slavnějšího otce, zvládl postupný přerod své postavy poměrně dost uvěřitelně (což je obdivuhodné, vzhledem k tomu, že napsáno to měl spíš neuvěřitelně), kamera není špatná a snímek se může pochlubit i pár celkem slušnými scénami (např. uchu lahodící dirigování "industriální symfonie" v továrně) - za zmínku ale samozřejmě stojí jen jedna, kvůli které na to koukne většina lidí: nesimulovaný sex mezi Depardieuem a Golubevou. (já na to teda koukla hlavně kvůli "Ramštajnům", když jsem je ještě zbožňovala, ale tohle je překonalo, čuměla jsem) ()
Francúzske filmy z 90. rokov majú neodolateľnú príťažlivosť. Triviálny námet aj zápletka, ale zato skvelá atmosféra tej zvláštnej doby, na ktorú tiež niekedy nostalgicky spomínam. Tu to platí tak do 40. minúty. Potom už je to exhibícia retardovaného hrdinu a jeho útek pred "veľkou lžou" (čiže pred vankúšmi z egyptskej bavlny, bohatstvom a pohodlím...). Jeho dolorizmus, nepochopiteľné sebaobetovanie a idiotské konanie ma spoľahlivo nasralo! Sexuálna scéna v dĺžke dve minúty a v čierno-čiernej tme síce potešila, ale výsledný dojem je aj tak veľmi étrange. Mne osobne sa ale v hlave ponúka vysvetlenie a zvláštna teória, že takto sa zrodil neskorší Monsieur Merde. A ten je veru môj miláčik. ()
Toto bolelo. Ostatné Caraxovky mám niekde medzi 3,5 a 4,5 hviezdy, hlavne Milenci z Pont Neuf sú vynikajúci film, ale táto úbohá, nudná limonáda, s lookom jak od Tinta Brassa, kde všetci rebelujú a nikto nevie proti čomu, je obrovským krokom naspäť, pred jeho filmy z 80.tych rokov. Ešte aj toho Godarda cituje doslovne. Paradoxne, za to dávam aspoň hviezdu; za tie citácie (továreň, strielanie), za Deneuve na bicykli a za scénu s lávou, pretože tie, byť sú trapné tiež, nie sú aspoň odpudivé, jak ten zvyšok. Najdlhšie a najneužitočnejšie strávené dve hodiny tohoto roku. ()
Rozmýšlam, ako vyjadriť, prečo to už nie je ono. Okrem toho, že tomuto typu filmov slušali viac ešte gýčovejšie osemdesiate roky, by som skôr len skonštatoval, že Guillaume Depardieu proste ani zďaleka nie je Denis Lavant. ()
Až na dno lidské intimity... v příběhu mladýho chlápka, který v zajetí milostního trojuhelníku propluje pro změnu až na dno lidské morálky. Téma by ještě ušlo, ale to pomalé pseudo-artové zpracování mne uspávalo až otravovalo. Navzdory jedné hodně choulostivé scéně a jménu režiséra jsem nevnímal určitě žádný provokativní film, pouze nudný, ba skoro až prázdný. Pro mne tedy nudný pořádně, nějaká působivá atmosféra se zde vůbec nepovedla. Ani nominace na Zlatou palmu v Cannes mne nepřesvědčuje o tom, že by "Pola X" v sobě ukrývala hlubší kvality. Snad jen ta Catherine Deneuve, která už mezi tím dávno stihla přerod ze zajímavé krásky na zajímavou herečku, dokázala skutečně něčím zaujmout. :o) ()
Ta kultovní sexuální scéna za ty úmorné dvě hodiny nestojí. ()
Ohromne frustrujúci film. Motivované v ňom nie je vôbec nič, výber situácii viac než bizardný. A všetko dostanete polopate. (Aspoň že sa tak narovinu dozvieme aj, že Šarunas Bartas je génius, mimo iné i drsný kápo.) Zostane len holá myšlienka filmu. Síce pekná, ale naplno vstrebaná už po pol hodine. ()
Snaha o opravdovy film. A o opravdovy sex a opravdovou Catherine Deneuve. Mozna az moc opravdovosti na jeden film... ()
ocenenia : MFF Cannes 1999 - nominácia na 1. cenu ()
Žádný veselý zázrak. Celkem nudný film, který mne zaujal třemi věci: 1) je to první film, kde jsem viděl hrát syna Depardieua 2) Catherine Denevue se zde ukáže ve vaně nahoře bez - klobouk dolů v jejím věku 65 let 3) nejznámější na tomhle filmu je scéna s nesimulovaným sexem, která se teda odehrává v hodně velké tmě, takže si ji mohli i odpustit, ale to by pak o tomhle filmu nepsali na wikipedii v kategorií filmů s insimulated sex ()
5 minut zábavy za 120 minut nudy je blbý skóre. ()
Reklama