Obsahy(1)
Stydlivý vesnický kluk Pod se vydá do Bangkoku, rozhodnutý prorazit ve velkém městě. Najít tady zaměstnání není tak těžké: brzy začne pracovat v rybí konzervárně na lince na zpracování sardinek. Nešťastnou náhodou tu však přijde o prst. Začne se potloukat po městě ve snaze najít plechovku, v níž by mohl jeho uříznutý prst být. To je ovšem pouze začátek surrealistické pohádky plné absurdního humoru a vizuální virtuozity. Bohaté používání digitálních triků proměňuje šedivý Bangkok v město jasných, téměř kýčovitých barev a podivných prostředí. Film vychází z knížky, kterou napsala režisérova manželka Koynuch (a kterou on pak ilustroval), přičemž nebere sám sebe příliš vážně a obsahuje neobvykle vysokou dávku sebeironie. Jako kdyby chtěl říct: Smějte se mi! Přesto je ale zároveň dojemný, originální a vtipný. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (164)
Připadám si tu s tímhle hodnocením jako svatokrádežník. S výjimkou prvních několika minut filmu chybí spád. Je to sice vizuálně pěkné, ale naprosto samoúčelné a na dobré hodnocení to prostě nestačí. Jak jsem měl zatím asijskou kinematografii celkem rád, tak po tomhle kousku si dobře promyslím, než na něco půjdu. Brrrrrrrrrrr. ()
První půlhodinu jsem nevěříčně čuměl, co to za fůru bizarností, absurdit a různých ujetých nápadů se spoustou originální vizuální poezie na mě thajský režisér a scenárista složitého jména přichystal. Ani mě nepřekvapuje, kolikrát se v zdejších komentářích objevuje srovnání s Amélií z Montmartru, sám jsem si tu díky onomu stylu na ní brzy vzpomněl, jenže té se v souladu s většinou (hmm, u mě jaksi výjimečně :)) nedokázal tento thajský film vyrovnat ani z mého pohledu. Jednotlivé nápady zde sice frčí ve velice svižném tempu, díky čemuž film dokáže spolehlivě upoutávat po většinu času, ale samotná úroveň těch nápadů zároveň velmi nevyrovnaně kolíše od hravé poetičnosti přes místní infantilitu až po slušné úchylnosti (např. ten kluk, co všechno olizuje nebo drobní ješteří lidé se mi fakt protivili) i hra s vizuálními barvičkami a neotřelými zadními projekcemi působila na mě přes veškerou nápaditost občas až přehnaně křiklavě. Moje srdce si to holt ve výsledku moc nezískalo a spíše, než něco, co bych si vyloženě oblíbil a k čemu bych se rád vracel, byl pro mě Občan pes spíše „jen“ zajímavým nahlédnutím do originálního filmu z exotické země, s jejíž kinematografií se setkávám velmi výjimečně. Ústřední písnička byla však velmi povedená a asi se mi při vzpomínce na tento film vybaví z té pozitivní stránky nejvíc. [60%] ()
Jee! Barvy! Mluvící medvídek! Roztomilost! Eh… No, do určité míry je tenhle film skutečně kouzelný. Thajsko je zde zemí barev, kde se dějí zázraky a kde všechno dobře dopadne. Jen… občas je toho až moc. Až moc postav. Až moc nejrůznějších vizuálních podnětů. Až moc vyšperkovaný obraz. Ta pracnost je znatelná a líbivost se stává skutečně podbízivou. Navíc hlavní hrdina je tak naprosto mimo, že je těžké vyvolat v sobě nějaký zájem o jeho osudy. To je umocněno ještě voice overem, který mluví… pořád. Ach jo. Ale své momenty to mělo. Třeba scéna v továrně, kdy dělníci pracují a hudba se zrychluje a zrychluje, stejně jako jejich pohyby. A taky mi nikdo nevymluví, že hora z plastů je úžasný nápad. ()
Podobne ako Francúzi Améliou a Japonci Momoko zo Shimotsumy, prispeli Thajci do osobitnej kategórie " podivíni hĺadajúci svoju cestu životom a miesto medzi ľuďmi" filmom Citizen dog. Podobne hrejivý pocit ako pri Jeunetovom opuse a podobne streštený humor a úmyselne gýčovo pastelovú štylizáciu obrazu Kamikaze Girls obohatili bizarnými postavičkami, ktoré dej poriadne potiahnu i v okamihoch keď vás chvíľami nebaví zdielať jednu izbu s hlavnými hrdinami. Nádherný nezmyselne zmysluplný film viacmenej rozprávaný rozprávačom, plný obrazových hračiek a scenáristických parádičiek (reinkarnácia babičky absolútne rulezz) podmazaných psychedelickou hudbou. A môj súkromný Oscar za najlepší hračkový herecký výkon pre večne húliaceho plyšového medvedíka , ktorého scény s Malou Mam sú absolútne najvydarenejšími z celého filmu. Pokiaľ hľadáte realitu, zabudnite na to , pokiaľ však ste z tých mála ľudí, ktorí majú sny a dúfajú. že im narastie chvost, čaká vás zábava tak na 10/10 ()
Poměrně jednoduchá báchorka, která sice příliš nepřekvapí příběhem, ale zase pohltí vizuálně dokonalým světem a přehršlí surreálných nápadů, zabalených do jásavě barevného balení. Moje první setkání s thajským filmem, bylo celkem dobré, i když jsem čekal od tohoto všude vychvalovaného filmu poněkud více. ()
Galerie (18)
Zajímavosti (3)
- Na soundtracku se podílela i skupina Saliva Bastards, jejíž zpěvák Mahasamut Boonyaruk ve filmu hraje Poda. Několik skladeb pro film složil také režisér Wisit Sasanatieng. (Raztubyl)
- Chuck Stephens, který ztvárnil Petera alias Andreho, byl autorem anglických titulků k filmu. (Terva)
- Film je natočen podle stejnojmenné novely, kterou napsala Siripan Techajindawong, manželka Wisita Sasanatienga. (Raztubyl)
Reklama