Režie:
David FincherScénář:
Eric RothKamera:
Claudio MirandaHudba:
Alexandre DesplatHrají:
Brad Pitt, Cate Blanchett, Taraji P. Henson, Julia Ormond, Jason Flemyng, Mahershala Ali, Jared Harris, Elias Koteas, Phyllis Somerville, Tilda Swinton (více)VOD (5)
Obsahy(2)
Benjamin Button se narodil v New Orleans té noci, kdy skončila první světová válka. Rodiče místo radosti čeká šok. Zjistí, že jejich syn vypadá jako stařec. Matka umírá krátce po porodu a vystrašený otec ho položí na schodech starobince v černošské čtvrti, kde ho najde černá kuchařka Queenie a rozhodne se jej přijmout za svého. Lékaři mu nedávají moc dlouhé šance na život - jeho tělo je opotřebované, jako by opravdu žilo už osmdesát let. Zatímco všichni očekávají, že chlapec zemře, on celý život mládne. Časem se vydává do světa, aby zjistil, že nejlépe mu bylo doma. Po svém návratu se setkává se svou přítelkyní z dětství, z které je nádherná žena. Vznikne mezi nimi silné pouto podporované vzájemnými sympatiemi, které postupně přerůstá v hlubší cit. Jak ale jejich vztah vydrží, když Daisy je předurčeno stárnout a Benjaminovi mládnout? (TV Nova)
(více)Recenze (2 025)
Opravdu nechápu, proč se mi film po prvním shlédnutí nelíbil. Podruhé už to byl "zážitek na celý život" :) ()
Asi víc než vykrádačka Arabely 2 (a její Pultanely) víc paradoxně vadí vykrádačka Zemeckisova Forresta Gumpa. Něco je jak dělané přes kopírák - hlavní hrdina vypravuje, na pozadí scéna, kde postavy jeho slova potvrzují. Navíc, možná se mi to jen zdálo, ale někde za půlkou se uprostřed filmu rodí film nový (Benjamin vypravuje při čekání v nemocnici, jak je někdy osud vrtkavý - tohle je ale dobrý, byť poněkud už profláklý námět a především zpracování). Celkově mě tenhle megadlouhý snímek nezklamal, byť pokus o Gumpa 2 se rozhodně nepovedl. ()
Podivuhodný príbeh, ktorý (ak nerátame odkazy na Pittove staršie filmy) vôbec nie je podivuhodný, skôr naopak. Prvá polovica nudí ako šľak. Potom nabehne zaujímavá atomsféra aj romantika, napokon je to aj dojímavé. Ale kým som to Fincherovi ešte zhltol pri ZODIACOVI, tu už nebudem taký zhovievavý - polka filmu je skráta slabý televízny film. V podstate je to z časti niečo ako mix NOŽNICOVORUKÉHO EDWARDA a PARFUMU. Po miléniu už nie je Fincher tým, kým býval... ()
Podivuhodný a vskutku originální romantický příběh, ale asi né tak úplně do 3hodinový stopáže. ()
Podivuhodný případ Benjamina Buttona. Film podivuhodný ve své dokonalosti a v neotřelém přístupu. Po vysoce ceněných snímcích jako Sedm či Klub rváčů, se režisérký všeuměl Fincher rozhodl natočit neotřelý, mainstreamovitější a epický opus, o kterém se bude mluvit ještě dlouho po uvedení. Film vlídný jak k normálním divákum, tak k otřelejším filmovým fajnšmekrům, technicky vděčný, vizuálně vytříbený, skvěle zahraný. Zapamatování hodný. Příběh zachycuje celoživotní příběh mladého starce a starého mladíka Benjamina od jeho láskyplného vychování černoškou matkou v domově důchodců, přes seznámení s jeho celoživotní láskou Daisy, až po pomalu se blížící slzopudný konec. Mezitím cestuje, potkává lidi, kteří přicházejí a následně odcházejí, většinou v podobě smrti, která jako motiv prostupuje celý film. Epizodní sled událostí nám tak dohromady dává krásnou mozaiku obyčejných lidských osudů, namísto procházením historických událostí té doby jak to bylo u Forresta Gumpa. Ano a je to tady. Srovnaní s Benjaminovým soukmenovcem je na místě. Za oceánem se s tím setkáte na každém rohu, mnohdy je to spíš bráno jako mírné vykrádání a prvoplánová výhra, jak svůj snímek ověnčit cenami. Ale vůbec tomu tak není. Ač mají oba filmy mnoho společného, jsou velmi rozdílné. Co je spojuje, je jen základní premisa příběhu, jež čítá onu epizodkovost, kde různí lidé na různých koncích světa trousí zásadní životní pravdy a přitom hlavní hrdina dochází k hlavní myšlence, že nic netrvá věčně. Vám to dochází hned, hrdina si k tomu musí najít cestu. Všichni ti Pygmejové, důchodci, do kterých uhodil blesk, opilí kapitáni jsou tu jen kvůli tomu, aby ukázali onu roztříštěnost a nevyváženost světa a utvořili tak hrdinovu část života, na kterou se nezapomíná. Další věcí je osudová láska. Prochází celým filmem a kdykoli se zjeví, hrdina se ocitne jakoby v jiném světě. Zapomíná na vše, co je. Vzpomíná na to, co bylo. Chce, aby bylo vše, jak má být, ale již ví, že se mu toho nedostane. Snaží se využít všechny příležitosti. Díky nádherné Cate Blanchett a díky skvěle digitálně-nedigitálně hrajícímu Pittovi, jsou tyto okamžiky krásné opojné, ne-li přímo snové. Proto bych se přirovnáním ke Gumpovi určitě vyhnul. Každý je svým způsobem unikátní a vytříbený. Ač je celý tenhle příběh odvyprávěn na ploše víc jak dvou a půl hodin, ani minutka není nadbytečná, vše perfektně plyne, ale ani v nejsilnějších pasážích se nejedná o nějaký výbuch emocí, nýbrž pomalu se rozvíjející pocity melancholie, takže kapesník do kina není nutný. To nic nemění na tom, že se jedná o film s velkým F. Film, který ukazuje možnosti filmu a režiséra, umocňuje velkolepost, avizuje představu o dokonalém úmění, lidskosti a věčném poselství. Tak precizně rozehraná práce, tak dokonalá, že je to spíš záporem než kladem. Tohle velikášství se odrazilo v rukou režiséra, jež se svým nezaměnitelným stylem a grácií dovedl své dílo tam, kam chtěl. Do vod, kde se o něm bude mluvit na míle daleko, a ve kterých se stane tím, čím chtělo být. Mistrovským dílem, které se chce stát klasikou. A kdyby se mu to povedlo, to by bylo teprve podivuhodné. () (méně) (více)
Oscarový večer se blíží a tvůrci se předhánějí, kdo přinese divákovy nejúchvatnější zážitek. Prozatím to vypadá, že vyhraje Boyle se svým "Milionářem", avšak já bych to spíše přál právě tomuto pozoruhodnému a podivuhodnému snímku, který má větší oscarové ambice. Ostatně koho by nezaujal příběh člověka, který se narodí jako stařec s myšlením dítěte a postupně stárne i když vypadá pořád mladší. V jeho příběhu samozřejmě nechybí spousta zajímavých a pozoruhodných situací a samozřejmě nezbytná osudová láska. Fincher přesně veděl co dělá a jeho takřka tříhodinové vyprávění málokdy zpomaluje nebo dokonce zamrzá. K ruce měl řadu vynikajicíh herců ale vše stojí především na výkonu Pitta a Blanchett. Rozhodně nemůžu opomenout ani geniální triky a bezchybné masky, které převážně v první polovině hrají hlavní roli. Ze začátku jsem uvažoval o absolutním hodnocení ale později jsem si začal uvědomovat, že film je prostý jakýchkoliv emocí a chybí zde více pamětihodných nebo strhujících momentů a já osobně si vzpomínám jen na rozbor jedné zásadní situace, která se vůbec nemusela stát a na vtipné příhody s bleskem. Není to dokonalý film a není to film, o kterém se bude mluvit za několik let ale jelikož se na ten očekávaný "zlatý" večer neprobojoval (do hlavních kategorií) "Temný rytíř" přeji vítězství "Benjaminovi" nebo spíše Fincherovi. ()
podobnost s forestem gumpem až běda.scénarista eric roth,jakoby psal pouze silné a dojemné příběhy,pojednávající o jedné osobě,v průřezu jejího života americkými dějinami.pak už jen záleží,jak si stím poradí režisér...od filmu jsem hodně čekal a musi říct,že jsem byl soíš zklamán.ač je výkon pitta famózní,fincher bohužel nepatří k mým oblíbeným režisérum.vše je utahané a mdlé,žádná situace není pořádně vygradovaná až do úplného konce.zatímco forest gump byl nabitý,humorem,láskou,akcí,svižným tempem a skvělou hudbou,benjamin button je pouze dramatická fantasy,která je místy opravdu zdařilá(všechno dělá pitt)ovšem se místy neskutečně vleče,ve finále tu máme dojemný,leč notně zředěný guláš. ()
Neskutečný nápad který nemůže být (bohužel) zcela věrohodně zpracován protože je to technicky nemožné... - 90% ()
Někdo se narodí, aby do něj uhodil blesk… … a někdo se narodí, aby točil skvělé filmy… Tak jako je jedinečný Forest Gump, tak je jedinečný i Benjamin Button. A i když se mi představil pouze prostřednictvím filmového plátna, tak díky hereckému nasazení a filmařské zručnosti to bylo představení výjimečné. Paralelám mezi oběma velkofilmy se nevyhnete, rukopis scénáristy Erica Rotha je patrný (zpěvačka Jenny/tanečnice Daisy; účast ve válce; řada vedlejších postaviček – tady potetovaný lodní umělec, manželka britského diplomata, plavkyně Abbotová; výborní stařečkové v čele s tím, do kterého sedmkrát uhodil blesk …). Nadčasovost základního motivu – vnímání časoběhu a souznění vyvolených duší i na dálku “Dobrou noc, Benjamine.“ „Dobrou noc, Daisy.“ - zaručuje, že si film bude získávat další příznivce, kteří si ho rádi vychutnají. Poselství filmu je i v zachycení vztahů mezi partnery, zobrazení vztahů k rodičům. Zajímavý symbol představuje kolibřík. ()
První hodina je každopádně bomba, tak výborný nápad a tak neskutečně dobře provedený, že tomu štěstí ani nemůžete uvěřit. Vynikající kamera vás bude provázet celým filmem, oddělujíc minulost od skutečnosti kouzelně snovým světlem zašlých časů a na perfektní masky budete jen zírat - s tím ale urychleně přestanete v případě omlazeného Pitta, který rázem vyhlíží jako špatně převtělený mimozemšťan, což vám neunikne, ani když ho schovají do milosrdného polostínu, ale to je naštěstí výjimka. Problém vidím hlavně v předlouhé stopáži, kdy s ubíhajícím časem ubývá zajímavosti i švihu a přibývá průhlednosti a hluchých míst. V závěrečné fázi, pokud jste neusnuli, se opět dočkáte vzpruhy v podobě rozuzlení příběhu, v kterou jste už ani nedoufali. Herecké výkony v hlavních rolích standardně vynikající, ale nejsem si jistá, zda chemie Pitt + Blanchettová zcela funguje a rovněž milostná zápletka osciluje někde mezi Forrestem Gumpem a Velkými nadějemi. A konečně, nejedná se zde o velkou filmovou loupež (narození dědků) z naší Arabely? :-D ()
Ačkoli Brad Bitt nepatří úplně mezi mé top herce, tak v tomto velice zajímavém filmu zahrál bravurně. Film je vlastně jakousi filosofickou knihou o čase. Čas. Máme ho málo, máme ho dost? Umíme ho prožít naplno? Ale co když se hodiny ručiček u jednoho člověka otočí?! Tento film plný radosti, smutku, nepochopení, údivu a lásky trochu shazuje snad jenom délka. Přesto jde o jeden z nejzdařilejších filmů roku 2008 s překrásnou vizuální stránkou. Konkrétně zde bych chtěl vyzdvihnout práci maskérek. Neuvěřitelné!!! 89% ()
GENIÁLNE (!!!) natočená rozprávková sračička vypiplaná do posledného malého detailu, podporená úžasnou kamerou, výpravou, strihom! Fincher je frajer, o tom nikto nemôže pochybovať, jeho réžia je doritinakopávajúca a ak má tá trápna oskarová soška znamenať skutočne uznanie, tak ten chlapík si ju zaslúži a prajem mu ju.. Ale prečo pchať tak kvalitnému hereckému obsadeniu do úst tie "oskarové vety a frázy", ktoré vyznievajú umelo? Načo sú tam vsunuté tie niektoré hrdinské pasáže (napr. útok na Pearl Harbour) naozaj nerozumiem. Curious Case... je jedným veľkým divadlom, ktorého fenomenálna myšlienka (obrátené garde v živote človeka, čas, život, umieranie) a FORMA na celej čiare poráža stránku obsahovú... ()
Prostě nemůžu dát 5*, i kdybych moc chtěl, ale první polovina filmu je víc než podprůměrná. Z daného námětu se dalo vytřískat daleko víc, než jenom lyrické pasáže plné ničeho. Zato druhá půlka je úplně o něčem jiném, tytam jsou nudná prázdná místa. A konec je přímo přeplněn dojemnými emocemi, ale na 5* to prostě neni :( ()
David Fincher je zrelý režisér, ktorý už neraz dokázal, že vie točiť filmy. Jeho azda príliš dlhé rozprávanie o prípade BB nemuselo byť také rozvláčne, aj celý život človeka sa dá umne vtesnať do menšej plochy. Scenár Erica Rotha ( Forrest Gump ) je úžasný. Hoci používa podobný štýl rozprávania ako v Hanksovom filme, a pomohla by trochu väčšia nápaditosť ( kolibrík, resp. pierko vo filme FG ), dobre sa na to pozerá aj hlavne vynikajúcemu úspornému herectvu Brada Pitta a úžasnej Cate Blanchettovej, ktorá na relatívne malej ploche dokázala podať obdivuhodný výkon. 4* ()
Taky se vám zdálo, že starý brad pitt je celý robert redford? Jako film je to nadrpůměrné ale já na to šel jako na nový film davida finchera a na to je to těžký podprůměr. Točit to kdokoli jiný byl bych asi spokojen,ale od davida jsem čekal větší kouzla a vychytávky, které se prakticky konaly je v případě knoflíků u loga na začátku filmu. Tohle je látka pro pohádkáře Spielberga nebo Zemeckise, ne pro Davida Finchera. Brad byl vždycky skvělý herec, film utahl bez problému, ale nějak mi nesedla Cate Blanchett, do té role mi úplně nesedla a hlavně se mi nedostávalo chemie mezi hlavním párem a řekl bych, že vina je na její straně, byl moc taková...chladná. ()
Tak podivuhodně poetický snímek už jsem dlouho neviděla. Vizuálně baladická záležitost, při které se leckomu zatají dech. Zaujala mne síla citů, lidských osudů i historie jednoho bílého dřevěného domku, kde to vše začalo a ke kterému jsou hrdinové navěky pevně svázáni. Myslím, že z dojetí celé té souhry "životních náhod", mola na moři, jako schody do nebe, směrující k západu slunce, omšelých knoflíků, pozlacených hodin...se ještě dlouho nevzpamatuju... ()
Tohle mě na prosto vzalo. Film neuvěřitelně silný od začátku do konce, nejsilnější části příběhu, kterou je bez diskuze láska Benjamina a Daisy, se vyrovnávají i začátky Benjaminova příběhu a jednoduše tu není část, která by nějak zaostávala. Mistrovské herecké výkony, ale nejlepší je to rozhodně příběh. Jen opět vytknu přílišnou délku a roztahanost, díky které se zbytečně objevily nudné úseky, ale ty jsou jen menší. Nevidím to na pět hvězdiček, ale rozhodně je to úžasné dílo. ()
U tohoto filmu jsem seděla jak přibitá od začátku do konce, bez šance dojít si i přes nálehavost třeba jen na WC. Nešlo to. I přes možnost chytré techniky DVD udělat pause. Hned druhý den jsem si dala repete. Nešlo odolat, musela jsem najít detaily, zopakovat tento pro mě silně emocionální zážitek. Hlavní postřehy? Zvláštní melodický hlas Bredův, jeho pichlavé "stařecké" oči, dětinské výrazy soustředění. Ale nejvíc v celkovém hodnocení jednoho lidského života, vlastně dabl, kdy se jejich cesty míjely začátkem konce a naopak, mě napadlo jak krátce je člověk na samém vrcholu, vrcholu opravdového štěstí, dá-li se to tak nazvat. Je to jen okamžik, zlomový moment okouzlení, žádostivosti, formy a šancí být ve správnou dobu na správném místě, nejen ve jménu pokračování života. Není to dáno každému. Pokud ano, budiž světlo...! ()
Pro mě asi největší fincherovské zklamání. Je to sice skvělý film, ale gumpoidní scénář je až příliš podobný Zemeckisovu filmu, a přitom mu chybí potřebné emoce, které by mě přes ty tři hodiny provedly bez zívání. A to není ani tak chyba scénáře, jako samotného Finchera. Ten nemá problém vykřesat emoce v technicky dokonalých (Klub hráčů), dialogově rafinovaných (Social network) případně dokumentárně neosobních (Zodiac) filmech, tedy filmech, kde je celek podřízen jednomu jedinému konceptu, Fincherově diktátorsky pevné ruce. Napoprvé třeba nejsou úplně srozumitelné nebo nudí, ale mají dlouhý dozvuk a člověk se k nim musí pořád dokola vracet. Jsou to po všech stránkách dokonalá díla, ve kterých je divákova souznění s filmem docíleno naprosto logickým myšlenkovým procesem geniálního řemeslníka Finchera. Button je jiný. Button je o křehkém míjení se dvou lidí bojujících proti nemilosrdnému času. Není tu napětí, není tu tempo. Divák má čas se vcítit do postav a oblíbit si je...tady však narazí na Fincherův odstup. Nemá své oblíbené ingredience a vytváří dokonalý produkt bez chuti. ()
Krásné záběry, perfektní vystižení různých období a slušně rozvedená původně jen krátká povídka F. Scotta Fitzgeralda. Ale na můj vkus je to moc ukecané. /1. 9. 13./ ()
Reklama