Obsahy(1)
Tung-Fang Sü je mistrem kung-fu, který se po vpádu cizích mocností do Číny v roce 1900 živí jako potulný komediant. Přitom neustále trénuje kung-fu, aby se jednou mohl cizincům pomstít. Tung se nechtěně dostává do konfliktu se Šenčouskou školou kung-fu kvůli arogantnímu chování jejich žáků. Vzájemný spor je však zapomenut, když do Číny přijíždí z Ruska přeborník v zápasech Daltov a chce dokázat, že ani zde nemůže být poražen. (Tamten)
(více)Recenze (30)
"Pěst jen přenáší sílu, ale srdce vnáší vůli". Hodně old school, možná až moc old school. Na Úderu otevřenou dlaní je hodně vidět, že si ho natočili čínští komunisti ještě v dobách tuhé totality. Děj se odehrává v roce 1914, Čína je okupovaná Rusáky (aspoň myslím) a přijíždí do ní neporazitelný ruský zápasník, aby všem Číňanům nakopal prdel. A to je přesně čas pro zdejší mistry v kung fu, které trápí pocit nevybouřeného vlastenectví, aby spojily své síly, ochránily své národní bojové umění a poslali ruské parchanty tam odkud přišli. Samozřejmě, tenhle film má spoustu chyb a klišé - až na jednoho hrají všechny Rusáky Číňani, višichi se šíleně řehtají, nikdo neumí hrát, příběh je stupidní a naivní, všichni ti rušští boxeři by od čínských bojovníků dostali strašnou nakládačku, bitky jsou spíš jen taková oťukávačka než opravdu hardcore akce, ale... Kung fu je tady takové oldschoolově rychlé a dynamické, nenarazíte tu na žádné dráty nebo speciální efekty a má to zkrátka takové to líbivé kouzlo "starých časů", které vás u toho udrží až dokonce a ještě vás slušně pobaví. ()
Komentář nemá s filmem vlastně nic společného. Pamatuju si na dobu, nejspíš ne příliš po revoluci, kdy se na ulicích začaly objevovat plakáty - možná i první billboardy. Mno, a reklamu na tenhle film si pamatuju dodneška, spolu s plakátem na Hořící Mississippy (díky tomu plakátu dodnes vím, jak se to píše :D). Plus mínus ve stejnym období jsem taky zachytil billboard na elektroniku Philips, se sloganem : "Jsme zpátky", nebo tak nějak - vůbec jsem to nechápal, a nechápu dodnes. Jinak - film šel teda v kinech, a posléze někdy i v televizi, odkud jsem si ho fikaně nahrál na VHSku a nejspíš se pak do omrzení učil jeho opakovaným sledováním kung-fu. ()
Nemůžu si pomoci, ale hongkongské martial arts filmy ze sedmdesátých a osmdesátých let jsou minimálně o třídu lepší, než ty z pevninské Číny. Možná měli v HK více praxe. Ani tak nejde o výkony aktérů (zde se to neodvažuji posoudit), ale spíše o technické aspekty jako práce s kamerou, střih, dost možná i zpracování scénáře. Každopádně vždy oceňuji bojovnice, "dekadentní" prozápadní Číňané byli velmi zábavní (ten fidlavý valčík byla teda pěkná síla) a Tung-Fang Sü je takový osmdesátkový Ip-Man. ()
Príbehovo zdarilá akčná dráma, ktorá ale choreografiou súbojov nedosahuje kvalít hongkonského štúdia Shawn Brothers. Opäť je typicky čínsky propagandistická svojím nacionalizmom a veľkou averziou voči nečíňanom. To však vadí menej ako súboje, ktoré hlavne v konfrontácii čínských a ruských (eventuálne európskych) súperov pôsobili veľmi nevyrovnane, s nekvalitným strihom i celkovým vyznením. V záverečnom súboji proti Rusovi Datlovovi síce lichotilo, že náš klasický a pomalý (kick)box bol takmer rovnocenný čínskemu rýchlemu a všestrannému kung fu, ale v reáli by to bol určite rýchly proces. Vyskytnú sa i wuxia prvky, napr. žabacie výskoky do výšky, dokonca zadkom napred, ale našťastie nie je ich veľa. Škoda, že sa výcviku hlavného hrdinu nevenovalo viac času, ale aj tak patrí film medzi to lepšie, čo som z Číny videl. ()
Film jsem viděl až v současnosti, takže mě k němu neváží žádné sentimentální vzpomínky. Souboje mi jako moc povedené nepřišli, nevím, jestli je to tím stylem, nebo choreografem, ale moc na mě nezapůsobili. Příběh se točí kolem útkání s ruskými bijci, kteří už několik svých soupeřů zabili a na porážce číňanů jim obzvlášť záleží. Jejich boxování a kopání na mě ale působilo podobným stylem, jakou když se perou děti na první stupni základní školy. Při sledování mě mockrát napadlo, že je to vlastně docela podobný k Fearless, jen s tím rozdílem, že je to natočený skoro o čtvrt století dřív. Což s sebou nese všechny klady a zápory, které si dokážete představit. Příběh plný klišé, žádné dráty, tréninková pasáž a hurá rozbít soupeři držku. I když to už místy působilo docela směšně, tak jsem se bavil a ty tři hvězdičky si to zaslouží. ()
Zajímavosti (2)
- Akční režii měli na starost Zhang Wen-Guang, Men Hui-Feng a An Tian-Rong. (Epistemolog)
- Dobrodružný historický film je jedním ze série snímků těžících z atraktivity tradičních orientálních bojových umění, které se objevily v naší kinodistribuci v osmdesátých letech minulého století. Byly to vůbec první takzvané kung-fu filmy, jež se v tehdejším Československu dostaly do povědomí širšího publika. Vzhledem k dobové nedostupnosti snímků s podobnou tématikou si tyto filmy získaly neobvyklou popularitu a vzbudily zájem také filmových kritiků. Dnes se to může zdát neuvěřitelné, ale tato představení vyprodávala kina napříč celou zemí a hluboko se vrývala do paměti hlavně tehdejší mládeže. Ta doslova hltala každý sebemenší pohyb v choreografii do té doby nevídaných akčních scén, zatímco dospělá populace uznale pokyvovala hlavou. Vliv filmů byl natolik silný, že kromě kinosálů se naplnily i tělocvičny karate klubů. Právě Úder otevřenou dlaní, spolu se snímkem Zrada a pomsta (1986), patřil k těm nejpopulárnějším „filmům o karate“. (NFA)
Reklama