Režie:
Tomáš Vorel st.Kamera:
Marek JíchaHrají:
Tomáš Vorel ml., Jiří Mádl, Eva Holubová, Tomáš Matonoha, Martina Procházková, Lenka Haluzová, Zuzana Bydžovská, Max Kušiak, Tomáš Hanák, Jan Kraus (více)VOD (6)
Obsahy(1)
Pedantický fyzikář (Milan Šteindler), strnulý češtinář (Jiří Schmitzer), jalový tělocvikář (Martin Zbrožek), ekologický učitel výtvarky (Tomáš Matonoha), mondénní ředitelka školy (Eva Holubová) a další kantoři dle svých představ formují nebohé studenty na poněkud zkostnatělém gymnáziu. A tak málokoho studium opravdu baví a zajímá. Petr (Tomáš Vorel jr.) a Michal (Jiří Mádl) do školy raději nechodí a když tam náhodou zavítají, tak celé hodiny prospí, neboť po nocích malují graffiti. To je to jediné, co je kromě holek skutečně baví. Nebezpečné výpravy na střechy domů, ilegální pronikání do útrob metra, dramatické lezení na komín… Napětí, riziko dopadení a honičky s policií jsou opravdové, zábavné i kruté. A tak není divu, že se jejich bezradní rodiče (Zuzana Bydžovská, Tomáš Hanák, Jan Kraus, Ivana Chýlková) věčně stresují a občas se v zájmu dostudování svých nezvedených potomků spojí s profesory. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (1 228)
Po delší době jsem opět podpořil Českou kinematografii tím, že jsem se odhodlal vydat do Prahy a v pohodlí kina shlédnout film, ze kterého jsem měl strach a hlavně z hudby, kterou připravil přední představitel hiphopu v Čechách, tedy Wich. Já jako odpůrce tohoto hudebního stylu měl co dělat, abych v kině vůbec vydržel a neutek s brekem na záchod uklidnit své pocuchané nervy. Gympl je překvapivě povedená tragikomedie, kde jsem se občas zasmál, ale z té dramatičtější stránky jsem potěšen zas tak nebyl. Gympl je totiž film těžce o ničem, jde v něm akorát ukázat život několika málo lidí na gymplu, kteří si ve volném čase užívají života trochu jinak a akčněji než je zdrávo. Musím ale řícít, že pan režisér tu atmosféru zvládnul na výbornou, možnu mu k tomu dopomohl jeho syn, který herecky roste s jeho filmy a špatný herec z něj rozhodně není. Stejnak ale nedokáže něco co Jirka Mádl zvládá naprosto bravurně, zahrát cokoliv jakkoliv tak důvěryhodně až se divákovo oko zapotí. Koneckonců jsem rád, že jsem se na Gympl vydal. Dlouho jsem neviděl povedený český film jako je tento. Nebýt muziky, kterou osobně nesnášim a holek, který pořádně nevěděj co hrajou a jsou filmu spíš na obtíž možná bych ještě trochu přilepšil. Takhle je to povedená komedie, s řadou výborných herců, která po delší době v naší zemi má co nabídnout. Jenže se nemohu zbavit dojmu, že je cílená jen pro určitou skupinu lidí, kterou já nejsem. --- Nezajímá je literatura, nezajímá je nic. Válku na ně ! ()
Komedie/Drama. Problém filmu už podle mě naznačuje jeho žánrový zasazení. Zaseklo se to přesně mezi, v jednu chvíli drsnej fórek, pak brečící matka a vážnější struna. Jako kdyby Mádl vzal cigaretu a dokouřil ji jen do půlky a pak se zasekl, ale aspoň u toho vypadá stylově. Jakožto gymnazistka musim ale konstatovat, že bych klidně na tom "jejich" gymplu - byť sebedivnějším - studovala. ()
Nemůžu si pomoct mě se Gympl prostě líbil. I když to není zrovna reálné, že by si žáci tykali s učetelema, tak mě to vůbec nevadilo a hodně dobře jsem se u toho bavil. Duo mladých talentovaných herců Jiří Mádl a Tomáš Vorel s přehledem utáhli celý film a když k nim připočteme Krause, Matanohu, Holubovou či Šteindlera, tak vznikne velmi příjemný snímek a necelé dvě hoďky utečou sakra rychle. Za pochvalu na české poměry určitě stojí solidní střih a hudba....... ()
Tak jako správný gymplák jsem cítil povinnost zhlédnout to a pak ostaním vykládat, jak moc se "sekli", nebo "trefili" :-) Je fakt, že náš ústav patří k těm civilizovanějším a víc funkčním v republice, ale to neznamená, že bych takový, jaký nám byl představen ve filmu, někde nenašel (čímž chci ocenit slušnou realičnost školního prostředí). Co se týče graffitů, já osobně je taky neberu jako nějaké umění, ale spíš jako vandalství, ale film mi pomohl alepoň trochu pochopit sprejery. Hudba, ikdyž to nebyl můj oblíbený punk či rock, působila víc než efektivně a bez okolků se přiznávám, že mě docela dostala a líbila se mi. Ale na plný počet * snímek nemá, některé herecké výkony byly trochu rozpačité a hlavně mi zde chyběl nosný příběh, dějové rozvrstvení. ()
Měl jsem trochu obavu, že Tomáš Vorel podlehne tlaku doby a pojme Gympl jako rádoby coolovou teenagerskou šaškárnu, která se zařadí do stejné lajny s filmy Karla Janáka. Nu nestalo se a Vorel si udržel statut osobitého tvůrce, jemuž můžou být současné trendy ukradené - on stále klouže na vlně Kouře a předkládá nám zajímavý pohled na současnou školní generaci zabalený do - v tuzemském měřítku netradiční - typicky vorlovské formální slupky. Kdo neměl se starší tvorbou Tomáše Vorla ještě tu čest, bude možná jeho nejnovějším snímkem zaskočený, už proto, že na pohled docela klame tělem. Navzdory názvu se Gympl příliš nezabývá školou a nesnaží se z tohoto prostředí ani příliš těžit, rovněž grafitti tu není ústředním motivem, ale jen určitým prostředkem - zhmotněním dobrodruštví a výkřikem revolty znuděné mládeže bez opravdových možností seberealizace. Gympl stojí postavami i příběhem na hranici karikatury - zobrazuje generaci dnešních středoškoláků vnímanou optikou jejich učitelů a naopak. Ovšem každý tábor zahrnuje i realističtěji vykreslené postavy, s nimiž nemá divák problém sympatizovat a mnohé výroky i situace (jakkoliv byly myšleny v nadsázce) odráží realitu s mrazivou přesností. Tohle pojetí by těžko fungovalo, kdyby nebyl film tak skvěle obsazen - ať už bereme v potaz záměrně přehrávající sklepáky v rolích učitelů nebo Tomáše Vorla mladšího a Jirku Mádla jakožto představitele ústřední dvojice a tahouny filmu. I většina neherců (výjma pana Teličky) mezi zmíněné zapadá, herecké projevy jsou totiž opět pojaty pěkně po vorlovsku na divadelní způsob, což (pomineme-li některé nepovedené post-synchrony) zcela zapadá do zvolené koncepce. Ale bylo by chybou, pět pouze chválu a tvářit se tvůrcum povedlo nelehký koncept polokarikatury udržet vždy pevně na uzdě. Přešlapovaní na hranici realistické výpovědi a groteskní hyperboly se filmu mnohdy bohužel nevyplácí a to zvlášť ve chvílích, kdy se tvůrci snaží ospravedlnit zařazení do komediálního žánru mnohdy křečovitými pokusy o vitp. Některé drobné epizodky lze těžko uhájit před nařčením z nadbytečnosti a bržděním tempa - například nad pasáží se sebeubližováním nebo Petrovou komínovou aférkou jsem si tak mírně povzdechl nad absencí páteřního děje, jenž by film dovedl protáhnout i přes okamžiky, které jsou tam do počtu. Audiovizuálně je Gympl výrazně nadprůměrný (hlavně noční/sprejovací scény jsou zpracovány impozantně) - stejně jako v Kouři si Vorel hraje s barevnými filtry a nasvícením, efektem rybího oka a s oblibou cpe hercům kameru těsně k obličeji. Zkrátka je stále svůj a nepouští se do žádného videoklipového snimání a zběsilých střihů, byť se mnohým filmařům může zdát, že bez podobných postupů by se film o sprejařské subkultuře neobešel. Hip-hopová hudba už moc originálně nepůsobí, zato je zatraceně dobrá a filmu dost pomáhá. Gympl vážně není filmem úplně vybroušeným a odjehleným, ale je zajímavý, zábavný, svojský a v silných místech se dovede zatraceně silně zakousnout formálně i obsahově - a to se počítá. () (méně) (více)
Galerie (22)
Zajímavosti (78)
- Rozpočet: 23 milionů Kč. (kohout08)
-
Odborným poradcom filmu bol človek z pražskej graffitti scény Pasta Oner. Graffiti ťahy Tomáša Vorla ml. (Petr Kocourek
vo filme supluje práve on. Tomáš Vorel st., ktorý prešiel ročným tréningom v sprejování, však spočiatku narážal na veľký odpor a nechuť writerov spolupracovať s filmármi. (Smok)
- Když Koucourka (Tomáš Vorel ml.) vyslýchají policisté, je za nimi žena píšící na počítači. Je však možné si všimnout, že má vypnutý monitor. (Mr.Hudson)
Reklama