Režie:
F. A. BrabecKamera:
F. A. BrabecHrají:
Matěj Stropnický, Sandra Lehnertová, Juraj Kukura, Bronislav Poloczek, Vladimír Javorský, Nina Divíšková, Jan Přeučil, Kryštof Hádek, Jan Tříska (více)Obsahy(1)
Rozsáhlá poema "Máj" básníka Karla Hynka Máchy patří k stěžejním dílům české literatury a je považována za vrchol českého romantismu. Autor vypráví tragický příběh lásky dvou mužů k jedné ženě zasazený do přírodního rámce kvetoucího jara. Syn pro lásku zabije svého soka, aniž tuší, že jím nebyl nikdo jiný než jeho otec. Romantické dílo převedl do filmové mluvy F. A. Brabec, autor úspěšné filmové adaptace jiného českého klasika – K. J. Erbena a jeho Kytice. Ve svém filmovém ztvárnění Máje posílil režisér a spoluautor scénáře dějovou linii vytvořením nové postavy kata – aktéra i vypravěče děje. Zásadním vkladem filmu je však jeho obrazová složka, jak u kameramana a režiséra F. A. Brabce bývá dobrým zvykem. Krajina a romantická zákoutí Českého ráje tu souznějí s poryvy duše všech hlavních postav. Důležitou složkou filmu se stalo i zhudebnění známých veršů skupinou Support Lesbiens. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (791)
Brabec se nebál do této obtížné látky jít a trochu je z jeho snímku cítit nejistota, ale i velké zapálení. Neokoukané herecké obsazení občas herecky solidně vypadává z role a znát je to u Matěje Stropnického, ale u Sandry Lehnertové to tak ani nevadí, protože ta ani nic moc nehraje a spíše se odhaluje. Jako by se snímek svým pojetím míjel s Máchovým stěžejním dílem, a je jasné, že nic moc exkluzivního nenabídne, ale přesto stojí za zhlédnutí pro působivou kameru, hudbu, a i když působí ve výsledku nevyváženě, nuda to nebyla. 60% ()
Máj se odehrává v nějakém podivném paralelním vesmíru, v němž se nacházejí těžko pochopitelné prvky a probíhají obtížně dešifrovatelné události: v okolí popraviště se vznáší klobouky, loďka pluje sama po řece, skupinky teenagerů ("strašný lesů pán" a jeho banda) přepadávají listonoše a hledají u něj jídlo nebo peníze, kat mlátí před popravou loukoťovým dřevěným kolem o popraviště za pokyvování okolostojících a tentýž kat v průběhu celého filmu recituje verše, ve kterých lze lehce rozpoznat slavnou lyricko-epickou báseň K. H. Máchy (Máj se jmenuje i celý film, takže jakási spřízněnost s Máchovými verši na symbolické rovině celého filmu je zřejmě autorským záměrem - jméno „strašného lesů pána“ Viléma a jméno Jarmily, společné milenky Viléma a jeho otce, se shodují s jmény postav Máje, rovněž syžet filmu má k Máchovu Máji určitou afinitu), když Vilém symbolicky naznačí popravu svého otce, vše kolem začne jakoby rudnout krví, pomiňme již celkem banální fakt, že hlavní hrdinka je němá nymfomanka, trpící zřejmě abulií.___________ Na rozdíl ku příkladu od "zóny" ve Stalkerovi, se mi však nahodilost konfigurace prvků a událostí v čase jeví nepříjemně vykonstruovaná a ne zcela soudržná. Už jeho nanicovatě pohlednicová materie působí poněkud zatěžujícím dojmem, takže divák se pak nesoustředí ani tak na uměle vyvolanou surrealistickou tvůrčí hru, jako spíš na "hezké barevné obrázky". Nejsem si úplně jistý, jestli jsem Máj správně uchopil - možná se jedná o jakousi podvratnou estetiku kýče a hnusu. Nějak se mi v tom celku ztrácí sjednocující prvek. Snad se skrývá v samotném názvu - ve spojitosti s verši K. H. Máchy, nejsem ovšem takový znalec tohoto našeho jediného romantického básníka, takže mi mohly některé spojitosti lehce uniknout...__________ Možná se klíč skrývá v dialogu, který zazní ke konci filmu pře popravou Viléma: "Už to brzy skončí, pán Bůh je milosrdný." - "Neskončí, milosrdný, to tedy není...". A bylo tomu skutečně tak - film trval ještě dlouhých deset minut. ()
Překvapivě snesitelné. Kytici se sice nevyrovná, v některých detailech (jednostnost děje, ne úplně doslovný přepis knihy) ji ale výrazně předčí. Příběh by vydal asi na 20 minut, takže bylo potřeba vymyslet vatu okolo a osobně mám pocit, že ta vata funuje zdaleka nejlépe. F. A. Brabec mimochodem sám říká, že chtěl natočit film o tom "...jak Jarmila mrdá". Problém jsem měl opět s divadelním herectvím, znatelným především v první půli, herečtí pardálové, jako Kukura, Javorský, nebo Tříska (ze kterého jde kupodivu místy docela strach) ovšem nemají problém s přirozeností. Ani Stropnický nakonec nedopadl zle, akorát Sandra Lehnertová je tu opravdu kvůli tomu mrdání... :) Největší výhrou je ale pro mě kamera (prý z devadesáti procent čistá ruční práce, jen minimum postprodukcí) a především hudba. Největší risk se stal největším trumfem a hudba Support Lesbiens se opravdu mimořádně povedla, funguje dokonce i ve velice odsuzovaném duchařském intermezzu ( o scénách s klobouky ani nemluvě). Takže akorát režijně to Brabec opět úplně neustál, po Boleru a Krysařovi je to ale každopádně velký pokrok. ()
Zklamání, utrpení, nuda a promrhaný čas. Toto vše se mi vybaví, když se řekne Máj a F. A. Brabec. Nejsem asi první a ani poslední, kdo čekal podobně zajímavý a atraktivní film, jakým byla Kytice, ale Máj prostě byl špatně uchopen a výsledkem je ohromná nuda. Přičemž to je ale samo o sobě ohromná škoda, protože nemalý potenciál zde rozhodně byl. Když už tvůrci dokázali vybrat nádherné lokace, které opravdu jako by vypadly ze stránek Máchova Máje, když už tvůrci dokázali sehnat vynikajícího herce Jana Třísku, jehož role kata zde byla tím nejcharizmatějším, s čím se měl divák možnost setkat, tak se nedá ve výsledku mluvit o ničem jiném než o prošvihnuté příležitosti nabídnout divácky atraktivní filmovou adaptaci notoricky známé klasiky. Zkrátka jako divák nemohu být s výsledkem spokojen a na rovinu říkám, že kdybych ze školy nevěděl, o čem vlastně báseň Máj je a co se v ní děje, tak bych se v ději tohoto filmu nebyl absolutně schopný orientovat, a v tom případě není pochyb o tom, že film je špatný. Nicméně za výše zmíněné klady filmu (charizmatický Jan Tříska, vynikající přírodní lokace) alespoň tu jednu hvězdičku tomuto filmu uděluji. ()
Slušné řemeslo, které - ve srovnání s literární předlohou - sice nic nepovzneslo, ale také nepokazilo. Brabcovi se podařilo stoprocentní řemeslné - místy i umělecké - převedení máchovské snovosti do filmové řeči. Řeči více kopírující než inspirující a dále posouvající. Neherci Stropnický (jako publicista je rozhodně výrazně lepší) a Lehnertová naplnili ideál krásy máchovských hrdinů. To, že mluví minimálně, případně vůbec ne, je věci v daném případě rozhodně na prospěch. Zůstává otázkou, zda by scénáři při ztvárňování tohoto lyrickoepického eposu prospělo více epičnosti - i špičkoví herci jako Divíšková, Kukura nebo Přeučil nemají v podstatě co hrát, pokud nevezmeme na milost Brabcův vývod o upřednostnění mimiky před slovním projevem. Loupežnická tlupa je poměrně věrným výrazem převládajícího konzumistického stylu soudobé mladé generace; k tomu hudba skupiny jako Support Lesbiens nesporně patří. Srovnáme-li výsledný obraz s tzv. moderním režijním divadelním pojetím shakespearovských her, nevychází Brabec z tohoto srovnání nijak beznadějně. Podobně - a ještě výrazněji - jako v případě skutečného uměleckého krachu, kterým je relativně nedávno do distribuce uvedené zfilmování Smetanovy LIBUŠE (neklame-li mne paměť). Uznávám, že MÁJ lze pojednat i lépe. Ale kde, jak a kým? ()
Galerie (40)
Photo © BELTFILM - Jan Vojtek
![Máj - Z natáčení](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/161/922/161922983_c1f740.jpg)
Zajímavosti (11)
- Když je starý mlynář podřezáván, tak se mu na hrdle neobjevuje žádná krvavá stopa - až po chvíli mu začne ze strany krku stříkat krev, což by neodpovídalo podříznutí, nýbrž bodnutí do krční tepny. (cubajz)
- Film se paradoxně nenatáčel v květnu, nýbrž v červnu/červenci. Režisér F.A.Brabec to vysvětluje svou neoblíbeností k jarní zelené barvě. (Caszidy)
- Ve scéně, kdy Vilém (Matěj Stropnický) na kopci čeká na Jarmilu (Sandra Lehnertová), má na nohou tenisky. (Maty.tekk)
Reklama