Režie:
Sheree FolksonScénář:
Russell T. DaviesKamera:
Tat RadcliffeHudba:
Murray GoldHrají:
Rose Byrne, David Tennant, Peter O'Toole, Rupert Penry-Jones, Shaun Parkes, Laura Fraser, Clare Higgins, Nina Sosanya, Matt Lucas, Dervla Kirwan, Mark Heap (více)Obsahy(1)
Píše se rok 1798 a na pochmurném zámku, daleko od jeho milovaných Benátek, se pomalu chýlí ke konci život jednoho z nejslavnějších mužů osmnáctého století. Muže, který procestoval celou Evropu, který se jednu chvíli topil v bohatství a stýkal s nejvlivnějšími lidmi své doby - papežem Klementem XIII., Voltairem, Rousseauem, Mozartem - aby to vše dokázal v mžiku zahodit a proměnit se v psance, chudšího než kostelní myš. Dobrodruha, který byl snad vším: houslistou, knězem, hráčem, vězněm, spisovatelem... Ale především a zejména milovníkem, svůdníkem, jemuž žádná žena neodolala. Jenže to všechno už je dávno, dávno pryč. Všechny, které znal a miloval, si už Bůh povolal k sobě, jediné, co mu ještě zbylo, jsou vzpomínky. Vzpomínky, které klade na papír ani ne tak v naději, že je bude někdo číst, jako spíš sám pro sebe, aby alespoň na chvíli, v duchu, unikl z nepříliš přátelského prostředí do jiného, vlídnějšího světa. A pak do jeho života náhle, nečekaně ještě jednou vstoupí žena: služka Edita, jejíž mládí a bezprostřednost dokážou ve starém muži vykřesat zdánlivě dávno uhaslou jiskřičku citu...
Giacomo Girolamo Casanova (1725-1798), jehož jméno se stalo synonymem svůdníka, si svou pověst zcela jistě zasloužil. Na rozdíl od mnoha jiných známých či neznámých prostopášníků a tak trochu proti zvyklostem své doby mu však nikdy nešlo jen o sebe. Nikdy žádnou ženu neznásilnil, vždy dbal na to, aby předmět jeho touhy měl ze vzájemného vztahu stejné potěšení, jako on sám. Dokládá to jeho autobiografie Histoire de ma vie, kterou někteří puritáni považují za pornografii (a možná ne tak docela neprávem, neboť Casanova dokázal svá milostná dobrodružství popisovat velice otevřeně a do nejmenších detailů), jiní v ní ovšem vidí mistrovské dílo a fascinující zdroj informací o životě společnosti v době Osvícení.
Dobrodružný život slavného svůdníka už mnohokrát inspiroval filmové a televizní tvůrce, v jeho roli se dodnes vystřídala řada známých a oblíbených herců: od Alfréda Deésyho (zároveň i režiséra vůbec první filmové adaptace Casanovových pamětí z r. 1918) přes Bélu Lugosiho, Donalda Sutherlanda, Franka Finlaye až po Richarda Chamberlaina. V nejnovější britské verzi se na obrazovce objeví hned dva Casanovové: v roli starého, životem zlomeného muže exceluje Peter O'Toole, mladého Casanovu hraje s nemenším zápalem a úspěchem David Tennant (Devět a půl minuty, Harry Potter a Ohnivý pohár).
(Za zmínku stojí ovšem i to, že britští tvůrci si tentokrát příliš nelámali hlavu s historickými reáliemi. Konkrétně se skutečností, že poslední léta svého života strávil Casanova na duchcovském zámku vévody Valdštejna. Poslední Casanovův azyl, který se na obrazovce v několika záběrech objevuje, nemá s Duchcovem nic společného ani omylem, což může českého diváka maličko pobouřit. Nicméně odpusťme Britům tuto drobnou historickou nepřesnost, která naštěstí nic neubírá na zajímavosti a atraktivitě celého díla.)
(oficiální text distributora)
Recenze (38)
Docela těžko se mi Casanova hodnotí, protože si připadám "zaujatá". Nevím, nakolik si filmaři Casanovův příběh upravili podle svého a nehodlám to zjišťovat, mně přijde stopáž na dva díly trochu dlouhá, ale.. nakonec jsem se rozhodla, že vyzdvihnu vztah hlavní postavy s Henriettou. Ve všech scénách, kde se spolu ocitli, jste jim to věřili, tu osudovou lásku dvou lidí, která v tehdejší společnosti nemá moc šancí, Laura Fraser byla skvělá, David Tennant ještě lepší. ()
Jakožto samozvaný odborník na tuto historickou postavu. Dovolím si říct že je tohle ta nejlepší adaptace původního příběhu....Neurazí, pobaví, ale taky přímo nenadchne. Samozřejmě to není snad ani zpoloviny věrné skutečnosti, ale pořád je tam toho mnohem víc než v kdejakém kasovním trháku na tohle téma....navíc David Tennant je prostě frajer:-| ()
Lehké, hravé, frivolní. V poslední třetině to ale hodně ztěžklo, zesmutnělo a ztratilo vtip. Jasně, zemřel starý, asi sám, v cizí zemi (no, popravdě u nás, v Čechách - kdo by se mu divil, že to vnímal jako vyhnanství a vězení?) a jako knihovník, ale na to, jak byl začátek rozjetý, tak konec byl zbytečně utahaně dojímavý. Ale čtyři hvězdičky dávám za to, jak jsem se v první části skoro pořád usmívala. A i když jsem si při prvních záběrech říkala, že D. Tennant jako Casanova nevypadá, tak už za chvíli jsem si ho neuměla představit s jinou tváří a za dvě chvíle mi bylo jasné, že bych se ráda nechala svést. ____ P. S. Když nad tím ještě přemýšlím, líbíl se mi Casanovův konec. Ne jeho smrt, ale chvíle, kdy přestal být Casanovou, nebo spíš, kdy se pro to rozhodl. ____ Končí doba výlučnosti šlechty, umírá epocha krajek, které Casanovovi tak hezky slušely a přichází generace jiných milovníků, představovaných jeho synem de Sadovského ražení. ____Místo laškovných her, které nebyly kruté, protože Casanova ženám dával zájem a pozornost, nastoupilo bezskurpulozní uspokojování vlastních sobeckých chtíčů bez ohledu na cokoliv. Takže světonázor, který osvobodil jednotlivce, ale zároveň rozbil i představu, že je nutné žít podle pravidel. ____ Těžko zvolit, co je lepší, ale mám pocit, že znám dost lidí, které bych označila za více či méně zdařilé odlitky de Sada, zatímco někoho jako Casanovu jsem nepotkala. /5. 9. 2010/ _________Mám ten film opravdu velmi ráda, a proto přidávám pozdější komentář: velmi se mi líbí modernizující stylizace, která některým divákům zřejmě vadí. ________Jak totiž točit historické filmy? Zcela pientně, jak bývá nejčastější? Nebo jako pravdivý příběh opentlený novodobější intrpretací? Jako dejme tomu Amadeus, kdy historickou skutečnost nahradila obecná pravda o střetu génia s průměrností? Nebo uličnicky, jako právě Casanovu, který se nedrží věrně dobových reálií a skutečných osudů hrdiny z 18tého století? ______Pro tento typ filmu je to nejlepší cesta. Vždyť přece všichni historičtí hrdinové žili ve své době a tedy byli ve své době moderní. Proč je tedy představovat divákovi jako panáky v upjatých šatech a s ústy plnými zastaralých frází, jakoby z učebnic dějepisu nebo z muzea? _____ Ať už jakkoliv, byl mužem plným života. A zaslouží si, aby takovým zůstal v povědomí i po smrti. ()
Historicky je sice tenhle Casanova poněkud nepřesný, ale pod vedením RT Daviese jde o skvělou podívanou, kterou táhnou vpřed nádherné Benátky, skvělá dobová výprava, vynikající Peter O'Toole a hlavně šarmantní a neodolatelný Tennant. Občas je to sice poněkud dlouhé, ale prostřihy na starého Casanovu a Tennantův elán to táhnou vpřed. Navíc tady skvěle funguje romantická linka ústřední dvojice a té komedie je tu taky docela dost. Takže výsledkem je velmi příjemná podívaná - přesně podle očekávání. Sice asi hlavně pro fanoušky tvůrců, ale i tak. 70 %. ()
Na úvod: Casanova není historická ani životopisná série. Pokud takovou čekáte, honem běžte pryč, protože tady se dočkáte obrovského zklamání. Je hodně přikrášlená, velmi stylizovaná, leccos přidává, spoustu věcí převrací a mnohé vynechává... a výsledkem je příjemná romantická komedie s charismatickými postavami a velice zábavnými momenty. Místy se mi dost nelíbilo ztvárnění, ale jako celek mě Casanova potěšil. Ocení ho nejspíš hlavně milovníci britské kinematografie - protože tohle ani nemohl natočit nikdo jiný než Britové. Divoký anglický dvůr! Po této scéně (byť předvídatelné) jsem se nemohla přestat smát, a podobných momentů bylo více. ()
Galerie (12)
Zajímavosti (2)
- Představitel mladého Casanovy, hnědooký David Tennant, nosil během natáčení modré kontaktní čočky, aby měl barvu očí jako představitel starého Casanovy Peter O'Toole. (banrun)
- Scenarista Russell T. Davies byl natolik ohromen výkonem Davida Tennanta v roli Casanovy, že ho později obsadil do role 10. Doktora v seriálu Doctor Who (od r. 2005). (jezurka42)
Reklama