Bakaláři - Série 7 (1978) (série)
Obsahy(1)
Na každého jednou dojde, i na starého mládence, pro kterého hospoda, kamarádi a vínečko byl celý svět... Povídka vypráví o starém mládenci – hospoda, kamarádi, vínečko, to byl jeho svět! Ve dne pracovitý a všemi vyhledávaný zedník, večer stejně vyhledávaný společník. Takový život vedl až do svých 45 let, kdy pro něho nastal osudný den. V hospodě při popíjení s kamarády se seznámí se svobodnou sestrou (L. Geprtová) hostinského (V. Menšík) a protože má pocit, že ona jediná mu rozumí, rozhodne se se Zuzankou okamžitě oženit. Jeho kamarád Karolko (J. Moučka) je oddávající úředník, a tak jeho úmysl za přispění přátel hned v noci realizuje. Jenže ráno se Jožin probudí a v posteli leží jeho novomanželka a on si uvědomí, co se stalo... (Česká televize)
(více)Recenze (19)
Toto je bohužel příkladem toho, že ani výborní herci nezachrání strašný námět. Pokud je toto opravdu pravdivé, tak by mě jen zajímalo pokračování. Jak dlouho spolu vydrželi, kolik dětí měli nebo zda žena dokázala u Jožina změnit zájmy z hospody na domácí pohodu. Lidé, kteří se vezmou poté, co se poznají v hospodě nemohou být zcela normální. Ona si vzala chlapa, který ji opilý žádal o ruku, ačkoli ho viděla pár hodin. On si v opilosti chtěl vzít ženu o které nic nevěděl, vůbec ji neznal. A svatba v noci je totální bizár. Ovšem co nám připadá dnes bizarní bylo za socialismu běžné, tak možná na tom něco pravdy bude. ()
Duo Sovák - Menšík bylo vždy zárukou dobré zábavy a nejinak je to i zde, byť v krátké povídce. Oba mlčky doplňuje Libuše Geprtová, která velice často ztvárňovala zamlklé a poněkud naivní ženské, a ani zde její role není vyjímkou. Nejukecanější postavu má Sovák a společně s Menšíkem rozjedou tak zábavnou etýdu, že je to na bakaláře až škoda. Vrcholem všeho je scéna, kdy Menšík coby hospodský vyhazuje Sováka štamgastu z hospody. Tak to je neopakovatelné. Povídka o starém mládenci nechtíc se nikdy oženit, avšak v opilosti přeci tak učiní, je povídka nejen velice zábavná, ale i svým způsobem příkladná. ()
"Von je fajn, ale já mít víc takovejch hostů, tak jdu radši vod toho.." ;) Jeden by hádal, že když se sejdou dva mistři improvizace, totiž Vladimír Menšík s Jiřím Sovákem, i Jaroslav Dudek je jen stěží dokáže udržet na řetězu, nicméně nestalo se tak, a Jožin vlastně platí za opravdu velmi dobrou bakalářku, jejíž pointa jen podtrhuje výborně zahraný příběh o opilecké pýše, v němž jeden starej mládenec ke štěstí přišel jak slepej k houslím.. Na druhou stranu ovšem i do takový buranský putyky, kde by stál za pípou náš Laďa, bych chodil nejspíš taky a ještě k tomu rád..;) ()
Agitka o tom, že v době normalizace by měl být každý sezdaný a vychovávat Husákovy děti (?). Přestože Jiří Sovák byl za svého života známý nočními tahy s přáteli, jeho opilec působí nepřesvědčivě a hostinský Vladimíra Menšíka jej herecky totálně převálcuje. Příběh také působí dost křečovitě, pero scénáristovo asi řádilo dost významně. Libuše Geprtová se nesměje snad ani na jediné fotce v galerii na ČSFD a podobně je tomu i v tomto snímku. Papundeklové interiéry jsou hrozivé, takže kladem je snad pouze excelentní obsazení. ()
Jožin je starý mládenec. Hospůdka, kamarádí, vínečko to je jeho život. Jednou přijede do hospody hostinského sestra Zuzana, svobodná paní. Jožina úplně okouzlí a on si ji chce v opilosti vzít. Je neoblomný a tak v noci vzbudí předsedu ať jde oddávat. Ten je pro každou legraci a tak je oddá. Ráno Jožin vystřízlivý a letí na výbor svatbu zrušit. Předseda řekne, že není důvod svatbu rušit a ať jde domů a přijde později. Přijde do baráku a tam uklízeno. Jožin je spokojený a teprve teď se dozví, že tu večerní svatbu mu chlapci sehráli jen tak a jestli se chce oženit, tak musí znovu. ()
Reklama