Režie:
Ki-duk KimScénář:
Ki-duk KimKamera:
Jong-moo SungHudba:
Hyung-woo NohHrají:
Jeong-woo Ha, Hyeon-ah Seong, Ji-yeon Park, Ji-seok Seo, Kyeo-woon Jeong, Sin-cheol Kang, Seok-hyeon Jo, Seong-min Kim, Hyeon-seong Lim, Jeong-hwan Kong (více)Obsahy(1)
Film pojednáva o mileneckém páru, kde dívka najednou začne pochybovat o lásce svého přítele a neváhá podstoupit dokonce plastickou operaci obličeje a úplně pozměnit svůj vzhled, aby byla pro něj pořád atraktivní a neokoukaná. KIM Ki-duk se zabývá opět svým oblíbeným tématem mezilidských vztahů, lásky a lidské přirozenosti, které vyhrotí tentokrát až k tématu změny fyzické podoby (pro zajímavost – v Koreji podstupuje plastickou operaci až polovina mladých lidí ve věku kolem 20 let). (oficiální text distributora)
(více)Recenze (235)
Nie neviem tam nájsť poetickosť. Kim ki duk má dobré filmy. Ale toto nie je ten prípad. Nesympatická hlavná hrdinka spraví volovinu a všetky dôsledky toho činu potom pôsobia sebadeštrukčne. Hej Kim ki Duk sa v tom rád rochní. Lenže tie konce sú tak strašne samoúčelné. Ako mám brať vážne film o vzťahoch keď vo vzťahoch o tvár až tak nejde? Oproti 3- iron , ktorý považujem za režisérov dokonalý prienik do pocitu osamelosti, mi toto príde ako onania nad niečím nad čím normálny, zdravý jedinec nerozmýšľa. A tie drobné prvky magického realizmu, ktoré mal napríklad Luk tu tiež nie sú. A takýchto onanií má Kim ki duk nehorázne veľa. ()
Úžasné. Jižní Korea se pomalu stává mou oblíbenou filmovou štací. Až na horory, ty korejci neumí. ()
Další z řady zajímavých filmů Kim Ki-duka a velmi příjemně strávený ČAS v kině..)) ()
Několik filmů na podobné téma (zvrácené vztahy v důsledku moderní doby) už jsem měl možnost shlédnout - Kim Ki-Duk u Času předvedl typickou Kim Ki-Dukovinu a budiž mu za to vzdán hold. Kvalitativně něco mírně nad Samaritánkou - na skvosty typu 3-Iron nebo Jaro, léto to ale nemá... Proto hodnotím jak hodnotím. Jsme jenom lidi. 8/10 PS: po druhém shlédnutí si naopak myslím, že Čas je horší než ostatní Kim Ki-Dukovy filmy - vyznívá mírně do ztracena, a to celkové vyznění jsem vždycky u tohoto režiséra bral jako jeho největší devizu. Snižuju tedy hodnocení na 7/10 ()
Snímek podávající sílu lásky a posedlosti v takovém stylu, až se mi zatajil dech... Skvělý příběh, jeho podání a hlavně sakra dobré herecké výkony hlavních představitelů, kde jsem jednou Hyeon-a Seong normálně doma zatleskal, jelikož to bylo vážení něco! Osobně jsem ze začátku nějak pořádně nevěděl o co jde, neorientoval jsem se... Nicméně v průběhu filmu jsem si dal puzzle dohromady a snímek mě chytnul a nepustil... Klidně až někdy "nudně" ubíhající snímek, který vůbec není nudný a klidný už vůbec ne... Pro mě velmi citová záležitost, když se vcítím do kůže hlavních herců... Nechápe co to tu plácám? Koukněte a třeba z toho budete mít stejný pocit... ()
Pekny a zajimavy film (jak jinak u Kim Ki-Duka), v zaveru vsak mozna uz trochu prekombinovany a hystericky. Tradicni Kimova symbolika je tentokrat soustredena hlavne na plaz se sochami, ktere je vzdy prvnim mistem setkani pro dej dulezitych postav. Na rozdil od autorovych predchozich filmu sledujeme tentokrat vice dialogu a stoprocentni absenci nasili, ktera je vsak v urcite smyslu "vynahrazovana" zabery z operaci. Nakolik lze snimek interpretovat jako vyzvu k prirozenosti a ukazku negativnich dopadu plasticke chirurgie, je na kazdem jednotlivem divakovi. ()
Tedy, docela jsem na začátku filmu zavíral oči. Snesu kdejaký krvavý horor, ale jakmile se jedná o scela obyčejnou operaci, tak to skoro nesnesu. Šest měsíců, to je Čas, aby měl člověk nový obličej, staronovou lásku a pevně doufal, že i druhá strana bude spokojená. Leč, nic není tak, jak si někdy přejeme a tak se nám druhá drahá polovička taky rozhodne pro změnu obličeje a na nás je abychom jí našli.... Jenže staré pořekadlo zní, že kdo chce moc, nemá pak nic. Příběh Ji - wooa a Seh - hee je toho krásným příkladem. Postřeh : Ji - woo je fotograf a někdy pracuje na svém počítači, a někdy mu běží na obrazovce film 3 - Iron od stejného režiséra : http://www.csfd.cz/reziser/3697-kim-kiduk/ Láska je složitá a časově velice náročná.... ()
Tento film by si mali povinne pozrieť tí, ktorí si chcú zmeniť fyzickú podobu drastickým spôsobom ako je práve plastická operácia. Podľa mňa by tento razantný krok mali podstúpiť iba tí, čo na niečo také majú vážne pádny dôvod, pod čím myslím že pre nikoho nie ste atraktívny človek. Ktorí to nechcú urobiť iba z rozmaru, keď je človek sympatický ale aj napriek tomu si chce zmeniť výzor tváre. SPOILER! Keď sa aj on s ňou zahrával ako to spravila ona jemu, prišlo mi to ako pomsta za to všetko. To bolo podľa mňa dosť detinské. Ale kebyže Kim chcel poukázať práve na to, že vážne kroky si žiadajú aj vážne dôsledky, tak sa mu to podarilo vystihnúť. ()
Kim Ki-Duk opět ve skvělé formě předvádí, co umí nejlépe. Obtížně filmově zpracovatelné téma závislosti identity na těle přetavuje v metafyzickou podívanou o hledání a ztrácení. Režisér nastoluje závažnou otázku: Jak zůstat svůj ve světě, který se definuje skrze vzhled, poté, co svoji vizáž proměníme? Jsme po plastické operaci stále stejnými lidmi? Nezmění se pojímání sama sebe? A nemůžeme uváznout na půli cesty? Obrazová monumentalita se v Času spojuje s podmanivou hudbou a poskytuje jedinečný divácký zážitek. Přesto mi nedá, abych se nezmínil, že Shi gan je zatím nejhorším ze čtyř Kimových filmů, které jsem viděl. Přijde mi, že dřív si režisér vystačil s méně slovy a nechal vyprávět hlavně lyrickou část filmu. V Času je spousta zbytečných dialogů, které neříkají nic podstatného a které divácký účinek oslabují. Doslovnost se projevuje i v úplném závěru, který měl zůstat raději nedořečený. ()
Pro většinu slabší Kim Ki-duk pro mě ten lepší. Asi čím normálnější je, tím má méně fanoušku... ()
Když už se nám podaří najít tu pravou lásku, tak jak si zaručit a co vše je potřeba udělat, abychom ji nikdy neztratili? Milujeme toho člověka jen kvůli zevnějšku nebo milujeme to co skrývá uvnitř? Tyto otázky se můžou stát alfou i omegou lidského života a také výborným námětem na film. Příručka na doživotní štěstí neexistuje, ale každý by ji chtěl mít, a tak se rád nechá inspirovat třeba v uměleckém světě. Já jsem ale bohužel v Kimově zpracování žádné náznaky natož hlubší emoce najít nedokázala. Já jsem sledovala bandu hysterek, která se snažila zdemolovat jednu útulnou kavárnu. ()
Pro mě zatím čtvrtý Kim a jasně nejslabší...Myšlenka dobrá, napsané je to taky hezky ale na mě je to moc hysterické, uřvané a taky mi nesedli ti herci......... muj problém :( ()
Po 3-iron je Čas druhý film Ki-duk Kima, který jsem viděl. Když je porovnávám vychází mi remíza. Pro "normálního" diváka je Čas snadnější k pochopení než 3-iron. Je to jednoduchý příběh o lásce. O lásce (možná to, ale byla posedlost) tak silné, že mladá žena neváhá změnit svůj obličej a zahodit svůj dosavadní život jenom pro to, aby obnovila vášeň v jejích vztahu. Vyplatí se jí to nebo ztratí všechno o co stála? 80% ()
Veľmi zaujímavý a netradičný film o láske. A ten záver ma dostal. Za ten bola tá piata hviezda. ()
Tuctová konverzačka, jejíž naprostá většina se odehrává na pouhých 2 (!) místech a sestává jen z emotivních partnerských roztržek a jejich následných řešení. V závěru sice začnou tryskat emoce jak z mexické telenovely, ale ke zlepšení nepomohou - naopak. Jako televizní inscenace přijatelné, jako nový Kimův snímek přímo katastrofální. ()
7/10 Poté co jsem si nechal pár dní na vyřknutí soudu o tomto filmu, jsem dospěl k závěru, že je to jeden z jeho "nejslabších "kousků. Ale i přesto to je zdařilý film, který mu může většina filmařů jen závidět. ()
Na Kim Ki-duka hodně ukecaný film, to ale v žádném případě nesnižuje jeho kvalitu, spíše naopak. Film se zaobírá současným tématem plastických operací a věčné nespokojenosti lidí se sebou samotnými. Tragičnosti a trocha mystična jsou poznávacími Kimovými znaky. Pro mě nejlepší Kim Ki-dukův film. ()
Kim Ki-duk v plne forme. Velmi zvlastni, atmosfericka a misty spravne depresivni romanticka story, ktera tezi ze sveho primarniho trumfu - plasticke transformace obliceje, diky cemuz muze vznikat rada zajimavych situaci. Vytvari se zde interesantni konktrast a otazky lasky ducha vs. vizualniho zevnejsku. Na Casu je take unikatni, ze pokud pomineme nektere detailni chirurgicke zakroky, je to na Ki-duk pomery minimalne morbidni, naopak je zde jako ve vetsine jeho novejsich filmu kladen duraz na umelecky feeling, ktery dosahuje vrcholu pri navstevach avantgardniho socharskeho parku na pobrezi. Vyborny kousek! 8/10 ()
"Jsme jen lidi!" Přesně takhle si hlavní hrdina několikrát ospravedlňuje své chování. Ano, jsme jen lidé a film názorně ukazuje, co vše jsme schopni pro lásku obětovat. Nejen změnu psychickou, ale též i fyzickou a jen z důvodu nového impulsu. Opravdu netradiční snímek(jak jinak u Kima) ale ztvárněný s takovým procítěním a gradací, že vás příběh naprosto vtáhne... Obzvláště se mi líbil "fotbal" s tajemnou dívkou. Mimochodem, pro ty co si toho možná nevšimli, hlavní hrdina byl také jako já velkým Kimovým fanouškem - na PC mu běžel 3 Iron a na zdech měl plakáty filmu Wild animals. Rád bych se někdy podíval do sochařského parku a strávil tam klidně celý den. "Když se znovu otočíme... a vytvoříme oční kontakt, měli bychom se znovu potkat..." ()
Perfektně zpracované téma (na hony vzdálené Jaru, létu... Stilgare), závěrečné tápání je drastické a nadmíru působivé. ()
Reklama