Tvůrci:
Hadžime JatateKamera:
Takashi SuehiroHudba:
Juki KadžiuraHrají:
Saeko Čiba, Airi Šimizu, Tomokazu Seki, Mai Nakahara, Mamiko Noto, Tošihiko Seki, Šin'ičiró Miki, Wataru Takagi, Júdži Ueda, Jordan Schartner, Júko Mijamura (více)Epizody(26)
-
Sore wa Otome no Ichidaiji (E01)
-
Himitsu no Hōkago? (E02)
-
Honō no Mai / Hoshi no Chikai (E03)
-
Kaze no Itazura (E04)
-
Ame — Namida... (E05)
-
Moeru Jūnana-sai (^^;) (E06)
-
Maigo no Koneko-tachi (E07)
-
Taisetsu na Mono. (E08)
-
Umi to Otome to Natsuki no Himitsu (E09)
-
Kēki Taisen!!! (E10)
-
Hikari to Yami no Rondo (E11)
-
Tenshi no Hohoemi (E12)
-
~Tamayura no Yoru~ (E13)
-
Nerawareru Gakuen (E14)
-
Ama Kakeru ミ☆ Jōshikōsei (E15)
-
Parade ♪ (E16)
-
Usotsuki na, Kuchibiru (E17)
-
――Hajimari. (E18)
-
Kokoro no Meikyū (E19)
-
Honō no Mai / Namida no Unmei (E20)
-
Kuroki Kimi, Mezameru Toki (E21)
-
Kuzureyuku (E22)
-
Aijō to Yūjō, Hijō (E23)
-
Koi wa Tatakai (E24)
-
Unmei no Koku e (E25)
-
Shining ☆ Days (E26)
Obsahy(1)
Po přestupu na novou střední školu osiřelá Mai zjišťuje, že na podivné události posledních dní, jako třeba na nově na se objevivší rudou hvězdu na nebi, doslova z vln vystoupivší polomrtvé děvčátko s mečem v ruce či na své nové domácí zvířátko podezřele se podobající drakovi, si nejspíš bude muset zvyknout. Spolu s dalšími jedenácti studentkami patří totiž Mai mezi HiME („Highly-advanced Materializing Equipment“) – dívky nadané nadpřirozenou mocí, jejichž úkolem je chránit školu před zlými nestvůrami a pokud možno v boji nepřijít o to, co je pro ně nejdůležitější. (kiddo)
(více)Recenze (24)
Mai-HIME rozhodně není seriál pro někoho, kdo doposud zůstával světem anime neposkvrněn. Obsahuje totiž všechno, co na asijských animovaných filmech my xenofóbní Evropané nemáme rádi a co na nich považujeme za ujeté, ať už jsou to přehnaně afektované citové výlevy hlavních hrdinů, dvacetimetrové robotické příšery nebo prsaté školačky s třímetrovými meči;). Pokud už toho máte ale trochu nakoukaného a jste schopni pravidla seriálu akceptovat, odvděčí se vám propracovaným "fantasy" světem s neuvěřitelně hustou sítí společenských vztahů, kterou celá první polovina dílů pečlivě buduje, jen aby ji ta druhá mohla nemilosrdně roztrhat na maličkaté kousíčky, které potom famózně zase slepí dohromady ve velkolepém finále. P.S. Pokud bych si mohl vybrat alternativní svět, do kterého bych se mohl narodit, byl by svět HIME jasné volba. Místo, kde totiž každá holka vypadá jako by právě slezla s předváděcího mola a navíc ze sebe celou dobu nesundá třiceticentimetrovou minisukýnku, prostě nemá konkurenci;). ()
Je to taková zajímavá splácanina spousty témat, nápadů a klišé namíchaná docela přijatelným a poměrně svěžím způsobem. Asi jako když vezmete z lednice nejrůznější zbytky potravin a jídel, které dobře znáte a smícháte je dohromady a ono vám z toho vyleze něco nového a povedeného. I když zpočátku mě to příliš nebralo a projít prvních cca 7. dílu mi trvalo skoro dva dny, tak od 8. episody se na konci každého dalšího dílu objevuje něco nového a zajímavého co mě v podstatě nutí pustit se do dalšího sledování, zkrátka se začínají objevovat zajímavé zvraty a nová zjištění, která naznačují, že zdejší příběh nebude jen šílený mix toho co zrovna pánům autorům zůstalo ležet vedle koše, ale že by mohlo jít o promyšlené dílko s propracovaným prostředím a příběhem. Navíc poslední třetina (zhruba od 18. dílu) to je prostě absolutní lahůdka. Akce zvraty, napětí, vztahy, psycho, sem tam trocha romantiky prostě vše co si může divák přát. Kdyby to mělo takovýhle drive od začátku, tak tomu napálím 5* a hned si to přihodím do své TOP 10, takže prostě škoda... Co se týká charakterů, i ty postupem času s novými zjištěními začínají získávat další rozměr a stávají se stále více zajímavými, navíc se i pomalu vyvíjejí a tak i zde se postupně zvyšovala míra mé spokojenosti. Nejradši jsem měl v první půlce trhlou a hladovou Mikoto, drsnou Natsuki a z chlapů asi Yuuichiho a pak toho tajemného kloučka Nagiho s bílými vlasy, co stojí vždycky někde ve výšce a má hromadu kousavých připomínek. Ke konci se k tomu přidává paní předsedkyně školní rady Shizuru, praštěná učitelka Midori a člověk si nakonec i hodně oblíbí Mai, protože konečně dochází poznání sebe sama. Jako další pozitivum se dá uvést několik opravdu zajímavých poučení, které nám Mai-Hime nabídne a tak se člověk třeba dozví, že i jeptiška je vlastně jenom žena, jak se dá poznat opravdová láska a spoustu dalších zajímavých věcí... Co bylo naprosto dokonalé je hudba. Málokdy si všimnu u anime hudební stránky, zpravidla je to jen tehdy, když je vysloveně špatná a tak mě při sledování ruší, ale tady jsem se po dlouhé době setkal s hudbou, které si člověk všimne proto, že je prostě skvělá a nejen že je skvěle spojená s příběhem, ale ona mu dává nový další rozměr. Animace je spíš průměr, ale souboje měli zpracované poměrně hodně povedeně. Především díky strhujícímu finiši, kdy mě to opravdu dokázalo neuvěřitelně dostat a málem mě to i nechalo zapomenout na počáteční nejistotu, si toto dílko ode mě silné 4* zkrátka zaslouží. ()
Mai-HiME trvá celkem dlouho, než se příběh dá konečně do pohybu. V podstatě celou první půlku nás seznamuje se všemi postavami a veškeré dění je jen jakousi předehrou pro druhé dějství. Teprve ve druhé půlce nabere seriál mnohem temnější ráz a kvalita stoupne strmě vzhůru. Způsob, jakým tvůrci seriál zakončili nemusí každý rozdýchat, osobně bych preferoval jiný konec, ale i s tímto jsem ochoten se smířit. Mírné zklamání pro mě znamenala hudební stránka. Má očekávání byla po Noir zřejmě příliš vysoká, a i když se hudba dobře samostatně poslouchá, tak se mi až na výtečnou skladbu Mezame nevryla do paměti tolik, jako právě soundtrack k Noir. Slabší 4*. ()
Kdyby se měly dělat osobnostní testy na základě oblíbeností postav, tak bych jako vhodný seriál ze všeho, co jsem viděl, vybral právě Mai-hime. Je tu dost rozsálé spektrum osobností od tradičních zakřiknutých introvertek, až po ty, které si rády dělají z chlapů zdroj zábavy. Přitom žádné z nich není dána přednost. Sice je Mai hlavní hrdinkou, ale co se týká hrdinského charakteru, najdou se tu schopnější postavy. Stejně tak v půvabnosti, profesionalitě, zvrácenosti, oddanosti, nevinnosti a bůh ví čeho dalšího. Já měl nejradši Nao a Midori, která má mimochodem dost zajímavý hlas. Po devíti dílech jsem nevěřil, že bych mohl dát víc jak 4*, ale pak to je dost síla. Těší mě, že i seriál, který je v žebříčcích anime kolem 400. místa se mi může tak líbit. Ale když je dobrá animace, hudba, tempo, souboje i legrace, tak se nedá čemu divit. ()
Mai-HiME bude na CSFD zle hodnotené a označované veľmi často (podobne ako to urobil mandelbrot) za nudné anime kvôli svojmu dlhému rozbehu a pomerne podozrivému koncu. Ja si ho však zaradím do mojej zlatej siene anime seriálov. Každé anime, ktoré sa tam dostalo, je pre mňa výnimočné tým, že sa niečím odlišuje od väčšiny ostatnej produkcie. Čím môže byť výnimočný seriál, v ktorom nádherné teenagerky bojujú proti tajnej organizácii za pomoci svojich „Children“ – obrovských bionických robotov, aby zachránili svet a ľudí, ktorých najviac milujú? Odpoveď je jednoduchá : Mai-Hime je zbierkou snáď všetkých anime klišé aké som stihol vypozorovať za ten čas čo sa anime venujem. Lenže s týmito klišé narába tak, že ich prekrúca do polôh, v ktorých už ako klišé nepôsobia a tým dáva seriálu, príbehu i postavám punc originality. Takýchto klišé prevrátených naruby je v Mai Hime nespočetné množstvo, či už zloženie ustrednej trojky – Mai ako ľudomilná naivka, ktorá sa vie rozčertiť že padajú domy (aby zistila že byť trochu sebecký je fajn), drsňáčka Natsuki vo vnútri citlivka (aby sa stala „obeťou“ shoujo ai), polo- nie, trištvrtešialená Mikoto, ktorá svojim spôsobom dôjde k rozumu, alebo aj také drobnosti ako že pri Midoriných plamenných prejavoch o spravodlivosti na vysokom útese ostatné pozerajú na seba štýlom či dotyčnej preskočilo (kde by sa napr. Amélia zo Slayers už strepala zo skaly, Sailorky by to brali smrteľne vážne etc.), Children vyzerajú ako kombinácie EVA a robotov z Power Rangers, keď Midori zakladá klub HiME –rangers dievčatá jej odpovedajú či sa nechce hrať na Power Rangers, zlo sa skrýva v katolíckom kostole etc. A koniec je tiež jedno veľké prekrútené anime klišé. Okrem toho je seriál veľmi vtipný a i tieto vtipy vychádzajú najmä z toho čo v anime sčítaný divák očakáva a čo sa mu dostane. Na záver si nechám bonbónik, ktorý ak som aj nejaké pochybnosti o Mai-HiME mal, všetky rozptýlil. Hudba Yuki Kajiura je niečo nad čím žasnem, odkedy som videl Noir. Hudba jej konkurentov môže byť monumentálna (Kaoru Wada), sofistikovaná (Yoko Kanno) či ultrafunkčná (Joe Hisashi), nikdy však nebude mať dravosť, eklektičnosť a tú absolútnu odlišnosť od zvyšku skladateľov ako má práve Yuki. OST k Mai-HiME je nielen perfektne zakomponované do seriálu, ale dá sa výborne počúvať i osobitne. Je to práve preto, lebo Yuki kombinuje snáď všetky možné štýly a nástroje a výsledkom jej práce sú potom vysokopočúvateľné skladby. Aha a napokon Natsuki a jej zvieratko Durana by som chcel mať doma ……..10/10 Perlička : pokiaľ si všimnete o čom spieva Alissa Seers dôjde vám to skôr než hrdinkám. ()
Galerie (515)
Photo © Bandai Entertainment
![Mai-HiME - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/528/164528622_e2b058.jpg)
Reklama