Kamera:
Jošiko TanakaHudba:
Satoru KósakiHrají:
Aja Hirano, Minori Čihara, Juki Macuoka, Akio Ócuka, Ken'iči Ogata, Takeši Aono, Júki Ono, Tomokazu Sugita, Tošijuki Morikawa, Júko Gotó, Mai Kadowaki (více)Epizody(14)
-
Asahina Mikuru bóken episode 00 (E01)
-
Suzumija Haruhi no júucu I (E02)
-
Suzumija Haruhi no júucu II (E03)
-
Suzumija Haruhi no taikucu (E04)
-
Suzumija Haruhi no júucu III (E05)
-
Kotó šókógun (Zenpen) (E06)
-
Misuterikku Sain (E07)
-
Kotó šókógun (Kóhen) (E08)
-
Samudei in za Rein (E09)
-
Suzumija Haruhi no júucu IV (E10)
-
Iteza no Hi (E11)
-
Raibu Araibu (E12)
-
Suzumija Haruhi no júucu V (E13)
-
Suzumija Haruhi no júucu VI (E14)
Obsahy(1)
První den prvního ročníku střední školy. Noví spolužáci se před třídou představují, vládne uvolněná atmosféra, až se slova chopí hnědovlasá sličná slečna: "Haruhi Suzumiya z Východní základní školy. Obyčejní lidé mě nezajímají. Pokud je zde nějaký mimozemšťan, cestovatel časem nebo jasnovidec, ať se ozve. To je všechno!" Smrtelně vážná tvář nenapovídá, že by žertovala, a dny následující jí dají za pravdu. Po mimozemšťanech, cestovatelích časem či jasnovidcích však ani vidu, ani slechu, přičemž ve školních klubech rádobyzaměřených na "paranormální jevy" nelze pořídit lépe. A neexistuje-li oddíl, jenž by vás naplňoval, co můžete udělat? To uvidíte v seriálu, který je adaptací prvního z osmi románů o této energické slečně. (yenn)
(více)Recenze (57)
Ač jsem si někdy říkala "No to snad nemyslí vážně??" - což bylo směřováno vůči nějakému chování Haruhi, a často jsem přemýšlela nad tím proč si to všecko Mikuru nechá líbit, ještě že tam byl Kjon.. Každopádně musím uznat, že mě ten seriálek dostal. Málem jsem ho, ale ani neměla tu čest dokoukat a to všecko způsobil první díl, u kterého jsem se sice pobavila, ale při představě, že by takhle měl vypadat celý seriál, jsem se trochu vyděsila.. Docela odvážný nápad tvůrců - dát tenhle díl hned jako první.. Tím se vlastně dostávám k celkové mozaikovité kompozici. Ač mi to nikdy nedělalo problém, asi jsem sledováním "normálně řazeným" seriálků vyšla ze cviku, takže mě to trochu mátlo. No ale aspoň mám důvod se na to kouknout znovu;) Tak nashledanou někde v paralelním prostoru SOS brigádo....;) ()
Osvěžující seriál, o kterém už ostatní napsali tolik, že já se zmůžu jen na: Jednou z prvních věcí, které si na Haruhi všimnete, je nechronologické řazení dílů. Já osobně ho vnímám jako příjemné, protože umožňuje diváka držet v napětí nad několika rozehranými situacemi, může přirozeně střídat nálady díl od dílu a konečně rozumně dávkovat jednotlivé ingredience (emoce, humor, napětí), aby byl divák stále v pozoru, s tím, že myšlenku odhalí až v závěru. Haruhina "vysněná" dobrodružství nápadně připomínají mnohá anime. Bitva kosmických lodí připomíná Seikai no Senki případně Legend of Galactic Heroes, v detektivním díle si člověk vzpomnene na Tantei Gakuen Q či Mentantei Conan. Že seriál má i nějaké hlubší sdělení, je samozřejmě také plus, ačkoliv onu hloubku nevnímám ani zdaleka tak nezměrnou, jak to činí Ajantis. Přes všechna tato pozitiva dám jen ****, protože se vyskytlo i několik dílů, při kterých jsem se nudil. ()
Čo sa minulého roka týka, hovorilo sa najhlasnejšie o dvoch anime. Prvým z nich bol podľa mňa veľmi preceňovaný Death note, a druhým práve Suzumiya Haruhi no Yuutsu. Hoci by som podľa rozprávania čakal, že ma zaujme skôr prvé z nich, nakoniec ma dostala práve rázna veliteľka SOS Brigády Haruhi Suzumiya. Ako tu už viacerí píšu je seriál radený nechronologicky. Myslím však, že to nevadí pretože to jednak umožní držať diváka v napätí tým, že dlhšie akosi nechápe o čo tu ide a snaží sa na to prísť sám a jednak sme nechronologické radenie epizód ešte v anime často nevideli. Seriál však nie je z tých, ktoré by nevyhnutne potrebovali rozhádzať dej tak, aby pôsobili inovatívne. I obsahom je v rámci kókó anime dosť originálny. Animačne je to jedno z najkvalitnejších anime aké je možno vidieť; stále sa čosi hýbe a záverečný taneček si s chuťou pozriete po každej epizóde. Dievčatá sú nakreslené božsky, hlavne Suzumiya je úplne božská ;-). Keďže je anime adaptáciou prvej z desiatich noviel o potreštenej stredoškoláčke, máme sa isto na čo tešiť. No a ten výrok čo tu má Idaho je geniálnou bodkou za seriálom . Deviatka je len za to, že seriál je akosi neukončený a celkovo ho prehodnotím až sa skončí 9/10 ()
Asi to bude tím, že jsem holka, ale "žrala" jsem Kyonův ležérní styl, Haruhi mě zase tak moc neokouzlila. Anebo to bude tím, že je mi dost podobný, chvílemi jako bych se viděla ;-) Svým nechronologickým řazením mě seriál na chvíli zmátl, ale strávila jsem to, a krásně si všechno pospojovala, člověk hold musí dávat pozor při sledování. Všichni účastníci z SOS Brigády byli super a vůbec by mi nevadilo se s nimi opět setkat. Ano, bylo to super, přesto jsem se občas nudila, proto nemůžu dát plné hodnocení. Škoda, co? P.S.: Děsně se mi líbil ten pocit, když jsem pochopila narážky Mikuru a Yuki :-) ()
Suzumija Haruhi no júucu je jako Beyond Good & Evil mezi anime. Většina přísad není bůhvíjak originální, ovšem to vůbec nevadí, anžto jsou spolu s kořením několika výborných nápadů namíchány ve velice chutný a osvěžující koktejl vtipu (místy i napětí), všedních i méně všedních starostí, zajímavého příběhu a především skvělých postav (z nichž Juki Nagato řadím mezi své nejoblíbenější charaktery vůbec a vysloveně jsem si vychutnával takřka všechny scény, v nichž byla přítomna) a výborných dialogů (ačkoli s nadsázkou lze říci, že jde spíše o jeden mluvený a jeden myšlenkový monolog) - seriál je to vskutku ukecaný. Pochválit musím rovněž vynikající „kameru“, vizuální stránku celkově a hudební doprovod. Vše dohromady pak dává jedno z nejlepších filmových děl, jaké jsem dosud viděl. 9+/10 ()
Člověk si tak pustí první díl a je vhozen do víru dění, kde ze začátku jen těžko něco pobere...to se ovšem postupem času ukáže jako velmi funkční a originální způsob, jak divákovi reprodukovat jeden velmi neobvyklý a multižánrový příběh. Mi teda ono "nechronologické" řazení epizod nijak zvlášť nevadilo, naopak... ty neustále narážky na jednu "událost", která se odehraje až v posledním díle mě držely neustále v napjetí a díly, které sloužily k pobavení mne zase velmi bavily. Co se animace a kresby týče, tak tady musí každý zaručeně vykřiknout "WOWOWIWA", jelikož se jedná snad o jeden z nejlépe rozpohybovaných seriálů. Ten hype, který okolo toho panoval (ať už formou avatarů nebo cosplayů na loňském Animefestu) byl v tomto případě asi dost oprávněný...jen tak dál! ()
To bylo někdy koncem roku 2008, možná začátkem roku 2009, kdy jsem na tuhle Haruhi poprvé narazil. S anime jsem v podstatě znovu začínal, měl za sebou několik z těch nejznámějších šónenů, občas se podíval na něco z tehdy vycházející sezóny (nečekaně jsem vyhledával další šóneny) a začal jsem se aktivně zapojovat do komunity na stránkách Anime Crazy. A tehdy se objevila zpráva o nové Haruhi, která má začít brzy vycházet a já si musel přiznat, že neznám ani tu původní a proto nechápu, co je to za událost. A tak jsem se logicky rozhodl, před tím, než začne nová verze, se do té původní obout. Tahle Haruhi byla prvním anime, co jsem viděl, které vyprávělo příběh nelineárně a já se poprvé musel snažit pobrat co se děje a skládat si obrázek celého příběhu tak, jak jde vlastně za sebou, a i když mi to přišlo strašně originální a zábavné (opět připomínám, že v té době jsem znal akorát ty velké shóneny, do kterých jsem byl zažraný), tak mi to z části nebylo zase až tak při chuti, přeci jen chtít nějaké velké přemýšlení a představivost po dvaadvacetiletém mladíkovi, který si chce život jen pořádně užívat, bylo v té době asi trochu moc. Naštěstí jsem se na seriál díval v rámci pár dní, a tak jsem nezapomínal, co se kde událo, všímal a pamatoval si většinu detailů, a tedy si dokázal v podstatě celý příběh dobře a uspokojivě složit. Bylo to také první anime, kde jsem se setkal s hrdinou s takhle intenzivními vnitřními monology a zjistil, že mi to hodně vyhovuje, protože pak dokážu postavu a vše co kolem děje snadno a dobře pochopit a víc si užívám její pohled na věc. Také jsem se u Haruhi utvrdil, že mám rád bláznivé a podivné ženské charaktery, které některým přijdou třeba jako otravné, ale já se s takovými dívkami vlastně nenudím, naopak obdivuji a užívám si jejich energii. Mělo to i zajímavou atmosféru, kterou podtrhoval již zmíněný styl vyprávění a hlavně fakt, že vše bylo sympaticky pomíchané. Zkrátka Haruhi se mi tehdy líbila, bylo to něco nového, otevřelo mi to obzory, ale nebyla to úplná láska. Každopádně můj tehdejší dojem, a i ten dnešní po lehkém připomenutí celého Haruhi světa je silných 8/10, i když dnes je to především proto, že jsem našel obdobné seriály, které jsem si dokázal užít víc, jako třeba první Monogatari. Ale i tak byla Haruhi 2006 silný zážitek a samotného mě překvapilo, jak dobře mi dojem z něj utkvěl v paměti i po těch letech, stejně jako to, co bylo potom s Haruhi 2009... ()
Červená knihovna postmoderního věku, aneb, Vezmi mě takovou jaká jsem a všechno bude fajn. ()
Tak nějak nemůžu najít důvod, proč je zrovna tenhle seriál tak vynášen do nebes, jasně, b´všechno tu funguje tak jak má (až na to anachrologické řazení dílů, i to by se podle mě mělo řídit nějakým pravidlem, nebo pojným prvkem, nic z toho tu nevidím a kdybych na to nekoukal v jednodenním vrhu, dovedu si představit, že by mě to štvalo), jenže všechny postavy jsou až moc figurkovité a nenabízí moc hlubšího a jsou hrozně jednopolohové, aneb ten je veselý, ta je tichá, nebo po případě ta má velké kozy a tváří se roztomile, jenže co je nejhorší je fakt, že i přes to všechno to funguje dobře, byť například naroubování mimozemsko - časocestně - psionické linky považuju za hrozně pitomé a ne moc funkční, obzvlášť když se jedná o zcela zbytečné pokusy o něco jako souboje. Znovu podotýkám, že i tak to funguje dobře (což mě popravdě docela překvapuje, když tu vlastně pořád dštím věci, které se mi nelíbili a ještě jich pár bude). Dost možná je to i tím, že hlavní ženská postava, střelená Haruhi Suzumiya mi připadá jako nejnudnější ze všech, ale což, zřejmě jenom pěstuji jiný druh úchylity, čímž se geniálním oslím můstkem dostávám k další věci, která mě docela štvala a to je někdy až moc velká podbízivost, aneb první díl vlastně nemá jiný důvod existence, než ukázat co nejvíc koz v kostýmku zajíčka, což samozřejmě nic proti anime záběrům na školačky v kostýmkách, ale... Ale stejně tomu ty čtyři musím dát, což mě vlastně docela štve, protože ono je to vážně dobře udělaný, jdu se zbičovat... ()
Zase jeden z těch případů, se kterými se buď úplně minete nebo si je zkrátka beznadějně zamilujete. Nevím, jestli mám takovou úchylku na holky typu "sassy girl", ale Suzumiju jsem si už po prvním díle (dobře, ten nultý nepočítám) fakt děsivě oblíbil. A u ostatních členů SOS brigády to samý – Asahininu roztomilou nesmělost, Kjónovu nezúčastněnost a pesimismus, pro změnu zase i Koizumiho optimismus a nejvíce Jukiny lakonické, v jedné a té stejné tónině přednášené, přesto tak zamotané odpovědi. Nechronologicky uspořádané epizody jsou podle mě zajímavým tahem, který dodává seriálu ještě takový těžce specifikovatelný šmrnc a naprosto vynikající ending, který jsem si musel vždycky po skončení přehrát, je jen takovou malou, sladkou třešničkou na jinak skvěle upečeném dortu, po němž budete mít sto chutí se Haruhin tanec taky naučit. :) Itadakimasu, dámy a pánové, tohle je fakt vydatnej chod. ()
Dokonalé, v každém detailu :) ()
Vše, co by se o tomto seriálu dalo napsat již napsáno ať už výše nebo níže. Já jen přidám, že ono zvláštní řazení epizod mě mátlo, a já se neustále přesvědčoval, že se ve skutečně dívám na tu správnou. Potíž je v tom, že to řazení začíná už v prvním díle, takže jste hozeni v podstatě do seriálu s vytřeštěným obličejem a pokleslou čelistí. Dále bych rád napsal, že takto vyvážené hlavní postavy, potřeštěné Haruhi a vážného a realistického Kyona, jsou v anime ze školního prostředí viděny zřídka. Zatímco Haruhi vás upoutá svým excentrickým chováním, Kyon si od ní nenechá jen tak vše líbit a skvěle vše glosuje. Tady mě napadá srovnání s Love Hina, kde ten nepoměr doslova bije do očí. Vzhledem k tomu, že se na podzim chystá nová řada, neřeknu tedy Sbohem, ale Na viděnou, Sněhurko, spící krásko. Copy mě vzrušují. Pokaždé, když jsi měla cop, seknul ti tak, až to byl zločin. 100 % ()
Nádherný příběh člověka, který v obrovském světě hledá svou individualitu, něco, čím by se odlišil od milionů ostatních, protože je zoufalým prozřením, že zážitky, jež považuje za výjimečné, zažívají i všichni okolo... A zároveň doklad síly lidské vůle a odhodlání, schopnosti dosáhnout v životě toho, co si vytýčí. Jde o psychologicky nezvykle propracované anime, jež veškeré myšlenky ohromně atraktivním a přirozeným způsobem transformuje do děje popisujícího v zásadě běžný život studentů střední školy. Na jedné straně je Suzumija Haruhi poměrně typickou středoškolskou (mírně!) komediální podívanou, plnou krátkých sukýnek a poněkud trhlého humoru, na straně druhé dokáže během několika vteřin plynule navodit existenciálně neskutečně tíživou atmosféru, která seriál staví do zcela jiného světla. Jednotlivé epizody mají často úplně jiné tempo a náladu, jsou proměnlivé jako mysl dospívajícího člověka. Narazíme na detektivku, při jejímž rozmotávání se solidně zavaří mozkové závity, nebo obrovské bitvy vesmírných lodí, jiný díl zase tone v takřka bezeslovné melancholii deštivého zimního podvečera a kapitolou samou o sobě je fantastická nultá epizoda, při jejímž sledování jsem naprosto nechápal, oč jde, ale byl jsem bezmezně fascinován. Vypravěčem, postavami, kostýmy, kočkou na Jukině rameni... Téměř každý díl je unikátní, ale báječně spolu ladí a navzájem se doplňují. Společně s dějem se stejně důsledně proměňuje i audiovizuální forma jeho vyprávění, jejímž vrcholem jsou abstraktní obrazy malované po stěnách cesty do Haruhiny duše, obzvláště scéna se Stadionem, při níž pozná, jak bezvýznamnou pro svět je. Celý seriál má režisér pevně v rukách, nic z něj nevyčnívá, nic v něm nechybí. Při opakovaném zhlédnutí lze jen obdivovat, jak dobře v něm fungují všechny souvislosti a jak pečlivě hrají svou roli i zdánlivé detaily. Suzumija Haruhi no Júucu je jedním z těch uměleckých děl, s nimiž jsem se setkal, a už mě neopustila. ()
Pri tomto seriále som najskôr vôbec nevedela o čom je. Vedela som len, že je tam strelené dievča, ktoré založí klub a je to vtipné. Takže dosť ma prekvapili niektoré postavy a tie sci-fi scény. Zatiaľ sa nesťažujem a idem len na šiestu epizódu takže nebudem robiť ukvapené závery. Ale priznávam, že prvá epizóda ma neskutočne nudila. Naopak pri 8 epizóde som sa naozaj dobre bavila. Uvidíme čo ten zvyšok, ale deviata sa skončila nádejne. Tak séria je za mnou a myslím, že by som to lepšie strávila bez toho sci-fi, ale tým nemyslím, že to bolo zlé. Haruhi bola naozaj skvelá, ale keď tam nebola bola to škoda a skôr som vyčkávala kedy sa radšej objaví. ()
Tohle je vážně něco a to, jak je seriál časově seřazen je unikátní a vůbec mi to při sledování nevadilo ba naopak, jen mě to nutilo koukat na další a další díly. Jinak Haruhi je pro mě jedna z nejlepších a nejoblíbenějších postav v anime vůbec. Oblíbil jsem si ji hned od začátku. ()
Iné než na čo som bežne zvyknutý, ale tým nemyslím, že je to zlé. Byť členom SOS klubu je totiž rozhodne zaujímavá mimoškolská činnosť. Stačí veriť v cestovateľov v čase, mimozemšťanov a iné dimenzie a mať slabosť pre divné dievčatá:) Sú celkom tri. Flegmatickosť hlavného hrdinu je to, čo ma počas sledovania bavilo, hoci som častokrát rovnako ako on, nerozumel motiváciam takmer v žiadnom z dielov. Divné, iné ale dobré. Japonské školské prostredie mám veľmi rád či už v anime, alebo vo filmoch ( aj v tých pre dospelých :) ()
Hahahaha, takovou srandu jsem ještě nezažil…dobrý, už dost ironie, teď vážně. Tak špatný anime jsem ještě neviděl. Ten, kdo to zařadil do žánru komedie měl asi v hlavě velký prázdno nebo v krvi pár promile. Buď jsem suchar, co nemá vůbec smysl pro humor, nebo je humor v Haruhi tak inteligentní, že jsem ho ani nedokázal postřehnout. Za celý seriál jsem se totiž usmál jen párkrát. Situace, které měly být nejspíš komické, mi koické rozhodně nepřišly. Vpodstatě nic mi tam komické nepřišlo. Jediné co se mi z toho líbilo byl opening, písničky z festivalu a ta rádoby vážná část posledního dílu, všechno nekomediální věci a mám takový pocit, že tohle by se u komedie asi stávat nemělo. Například Kyonovy komentáře, které měly velký potenciál mě z 99% nechaly naprosto chladným. Od Haruhi jsem sice žádnou vyjímečnou kvalitu nečekal, ale že to bude takový propadák jsem si skutečně nemyslel. Zatím nejhorší anime, jaké jsem zatím viděl…no dobře, ten Pokemon byl horší. ()
Už mnoho let odkládám komentář k Haruhi, protože cítím, že nedovedu slovy vyjádřit, co pro mě tento seriál znamená a jak je dokonalý. Nyní jsem se k tomu odhodlal a rovnou to vzdávám. Stále bez šance. Nejde popsat pocity, které mám, jen na něj vzpomenu. Pnutí v hrudi, lehké záchvěvy smíchu, roztáhlý úsměv se vzpomínkou na Nagato, lehký pocit zvlhčení očí vpomínaje na naprosto dokonalý film... Vytvořenou zálibu na baseball právě díky tomuto anime... Ach Haruhi :-) 98% ()
Koukat na tohle anime je prostě rozkoš. Nemá žádnou chybu a své vysoké hodnocení si i přes jistou profláklost v jistých kruzích stoprocentně zaslouží. ()
Ve svém unikátním žánru jde o jasnou špičku. První díl je parodií na bojové anime a pokud se na to budete dívat z tohoto pohledu, určitě si díl užijete. Pro anime nováčky je lepší první díl přeskočit a přejít k "normálnímu" příběhu. Ten je nepopsatelný, protože je směsí snad všech filmových žánrů a v žádném nezachází nijak do hloubky. Výsledkem je celkem zábavný, psychologický, filozofický, akční, romantické, hudební.... scifi, kde některé díly mohou lidem výborně sednout a některé vůbec. Humor občas dost naráží na japonskou kulturu, což může u nás způsobovat až nudné pasáže. Nicméně jde o skvěle animované anime s fantastickou hlavní představitelkou a místy dobrými nápady. ()
Reklama