Režie:
Pavel BlumenfeldScénář:
Pavel BlumenfeldKamera:
Václav HuňkaHudba:
Jiří PauerHrají:
Július Vašek, Jiří Vala, Tibor Kiss, Mária Markovičová, Oľga Adamčíková, Jana Werichová-Kvapilová, Emil Horváth st., Jozef Kramár, Milan Charvát, Ján Bzdúch, Pavel Molčík, Vladimír Kostovič (více)Obsahy(1)
Každý správný voják bojoval za druhé světové války samozřejmě na sovětské straně - a to platilo i pro československou jednotku. Stateční vojáci, mezi nimiž nechybí ani cikánský mladík odhodlaný stát se po válce strojvůdcem, se chystají na boj o Dukelský průsmyk, o každou píď země musí tvrdě bojovat. Úspěch vykoupí vlastní krví... Jedná se o státotvorný, ideologicky pravověrný film, který dnes může připadat jak směšný, tak nadutý. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (24)
Pozoruhodné dílo, které válku přibližuje z málo známého zorného úhlu. Ženistů, zbrojířů, těch, kteří neútočí ve ztečích, ale na nichž úspěch oslnivých ofenzív také záleží. Průchod slovenskými horami nebyl snadný a vroubily ho krvavé ztráty. Mír prožívali i ti, kteří byli na nemocničních lůžcích v lazaretech všeho druhu. Rub války je součástí její líce. Je dobré to vědět. I válka má svou prozaickou každodennost. ()
Mírně obtížné hodnotit válečný film z roku 1962 dnešníma očima. Jsme doslova zahlcení válečnými filmy, které staví především na akci a na efektech. Tento film je postavený hlavně na konverzaci, což může připadat nezvyklé, zdlouhavé nebo dokonce nudné. Ale nějakých 15 let po válce nešlo nikomu ukázat především bojovou techniku a akce, šlo o to ukázat člověka. Oslavit hrdinství, ukázat obyčejné vojáky a také demonstrovat nesmyslnost války. Tohle se tu jednoznačně povedlo. ()
Snímek je zcela poplatný době a tak z každičké vteřiny vyzařuje ideologické vlastenectví, touha po domově a hlavně, a to je ze všeho nejdůležitější, touha po vítězství. Na atmosféře je patrná poetika, ale myšlence celého příběhu to nijak neubírá. Pravě naopak. Vojáci, kteří prošli Dukelským průsmykem prostě musejí nějak vypadat. Byli lidi jako my a ne žádní váleční hrdlořezové. Celkově to tedy není jako běžný válečný snímek, neboť použití oné poetiky vše vrhá do zcela jiné roviny. Napůl válečný, na půl umělecký film, který dnes může posloužit snad už jen pro filmové fajnšmekry. Ostatní bude velice nudit. ()
Kultovy dukelsky priesmyk, kde sa vojaci prebijali ku svojej vlasti. Z tohoto filmu som nemal dobry pocit, ale obcas ma nejake sceny uputali. Tych bojov tam ani nebolo moc, skoro vobec. Najlepsi z filmu bol ten vychodniarsky cigan, ked sa vratil hladat svoju blbu kefku a ked nadaval na toho nemeckeho pilota:) ()
Ako vojnový film ponúka strašne málo akcie, čo pri bojoch na Dukle v "Údolí smrti" zamrzí dvojnásobne. Pochopiteľne, bola to vízia režiséra a ako spomína i užívateľ Master19, pomáhal i Miloš Forman. Režisér to podal na môj vkus až príliš "básnicky" s množstvom zadumaných pohľadov a fráz. Dialógy sú často prázdne a takpovediac o ničom. Atmosféra je fajn, chvíľu to má svoje čaro, ale čakal som príbeh a ten nie a nie sa rozbehnúť, až som v závere zistil, že tu vlastne žiadny nie je. Mladý J. Vašek sa do úlohy dobráckeho poručíka hodil. Osobne mňa najviac vo filme potešilo východniarske nárečie. Postava cigána ma vo filme trochu zarazila, ale neprekážala. Takých ako on tam určite veľa nebolo, ak vôbec. Poniektorí by možno k nárečiu potrebovavi titulky, ale našťastie sú to iba krátke a celkom zrozumiteľné vety a to aj pre Čechov. "Tu sme maľi zgegnuc a my tu hľedame kefku na zuby"...Inak vývoj zubných kefiek dosť pokročil. Dnes také " ščotky" používame na topánky...60%. ()
Galerie (1)
Zajímavosti (1)
- Filmovanie prebiehalo v Levoči, Studenci, Úloži a Spišskom Podhradí. (dyfur)
Reklama