Režie:
Bohdan SlámaScénář:
Bohdan SlámaKamera:
Diviš MarekHudba:
Vypsaná fiXaHrají:
Jaroslav Plesl, Aňa Geislerová, Marek Šácha, Anička Bubeníková, Karel Roden, Klára Melíšková, Igor Chmela, Jiří Mádl, Miroslav Sabadin, Kateřina Jandáčková (více)Obsahy(1)
Kolik sluncí je třeba, abychom byli šťastní? Příběh rodiny a jejích přátel z menšího města vypráví o touze proměnit svůj život k lepšímu, ale také o tom, jak často jsou děti ovlivňovány přešlapy svých rodičů. Téměř čtyřicetiletý, ale pubertou doposud zmítaný otec od rodiny Jára (Jaroslav Plesl) se stále nepoučil z vlastních chyb a jeho úlety s sebou přinášejí komické momenty. S partnerkou Janou (Anna Geislerová) vychovávají dvě děti. Starší z nich je dospívající syn z Járova prvního manželství Véna (Marek Šácha), který v příběhu sehraje klíčovou roli po boku staršího kamaráda, punkáče Jerryho (Jiří Mádl). Jana prožívá krizi v manželství, ta vyvrcholí v momentě, kdy Járu vyhodí z práce a ona si najde milence (Igor Chmela). Lavinu nečekaných událostí z povzdálí sleduje a možná nakonec ovlivní místní guru Karel, jehož ztvárnil v nezvyklé herecké poloze Karel Roden. (oficiální text distributora)
(více)Videa (6)
Recenze (464)
Na tomhle filmu je bohužel nejlepší samotná titulní písnička od Vypsaný Fixy, která je fakt naprosto boží a k melancholii tohodle filmu přesně sedí. Jinak jsem v tomhle vztahovém dramatu nechápal hodně lidí a nejvíc jsem nerozuměl Aňe Geislerový. Zajímalo by mě, jestli to chování její postavy sama chápala, protože pokud ano, tak ty svoje herecké argumenty naprosto perfektně obhájila. Stejně tak jsem ani moc nepochopil postavu Karla Rodena, který, jako již tradičně, hraje Karla a opět je to magor. Posledním překvapením je Jirka Mádl, který má na hlavě roští a je z něj tvrdej punker. Škoda, že ve filmu není víc vidět. Zpětně si uvědomuju, že ve filmu je dost divnejch lidí, kteří jsou všichni v prdeli a tím to končí. ()
jeden z filmů, kde budu podle nálady měnit hodnocení mezi třemi a čtyřmi (chci víc hvězdiček!), a to z prostého důvodu, první část se mi totiž zdála poněkud rozvleklá a nudná, s postavami, jejichž osud mne skoro nezajímal. To se ale změnilo v části středí, kde scénář a s ním postavy dostali novou hloubku, především scéna, kde Jára kráčí za mistrem se nasnímána vskutku nádherně a nenudila mne snad ani na vteřinu (což se nedá říct _-spoiler-_ o scéně, kde se Jára vyspí s jakousi ženštinou a je okraden o Karlovi úspory, což nemá vlastně žádný důsledek, krom morálního srovnání Járy a Jany v oku divákově). Technicky je vše zvládnuto více než se ctí, obzvláště kamera je oku opravdu libá, spíše střihačovi mělo být dopřáno vystříhat víc materiálu, pak by i skvělé herecké výkony všech hlavních herců, od Plesla, přes mladého Marka Šáchu až po Rodena, lépe vynikli. Obzvlášť úplný závěr a zahradní scéna považuju za jednu z nejlepších věcí, co jsem v českém filmu v poslední době viděl ()
Nemůžu si pomoct, ale Bohdan Sláma se už trošku opakuje, ještěže do ústřední role neobsadil (opět) Pavla Lišku, Plesl byl lepší. Krom skvělých hereckých výkonů nabídnou Čtyři slunce sice krásně bláznivou, ale trochu prvoplánovou a účelovou postavu (Karel), dost krkolomný děj (přesto v mnoha ohledech silný) a vyvrcholení, které spíše zklame. Ještěže se snímku drží taková ta krásná "Slámovsky" bezvýchodná atmosféra... 7/10 PS: Štěstí bylo o třídu výš. ()
Aby člověk mohl být točit filmy, musí být tak trochu magor. Bohdan Sláma ale tuhle premisu dalece překračuje, což v případě Štěstí a Venkovského učitele zase tak nevadilo, ovšem za Čtyři slunce by mu měli zakázat tvorbu nejmíň na pět let. Jediné štěstí, že si k tomuhle blábolu i sám napsal scénář a postižených tak není víc. Hned z první scény je patrné, že tentokrát se z porevolučního bahna nevtipných pseudokomedií a ze zadnice velkým úsilým povytažených nápadů (bráním se termínu námětů, protože Čtyři slunce žádný kloudný námět nemají) nevyhrabeme.. Herectví Jaroslava Plesla dlouhodobě těžce nesu, o Geislerové to platí střídavě taky, a když k tomu Mádl dělá blbečka a Roden magora, o co se chcete opřít? ()
Slámovi se opět povedlo takové štěstí, že jsem se hned zkraje projekce chtěla zabít asi tak stejně intenzivně jako u Mužů v říji. Naštěstí po té přišla Aňa a navzdory všemu uhrála zbytek filmu. Nic víc se nestalo. Nač tedy plýtvat rozbory, že je to jen další Divoká včela s Venkovským učitelem. Konečně závěrečné moudro "Jdu se vychcat." mluví samo za sebe. A trojice ze Zázraků života - Melíšková, Chmela, Plodková - taky neudělala žádný zázrak. Závěrem snad lze podotknout, že debata na téma poučený a nepoučený divák by byla zajímavá, jinak nikoli. ()
Galerie (18)
Zajímavosti (10)
- Marek Šácha, představitel Vény, ve skutečnosti stejně jako jeho postava studuje v Písku na učilišti. (zuza99)
- Čtyři slunce byly vybrány jako vůbec první český film do soutěže Sundance Film Festivalu, jednoho z nejprestižnějších filmových festivalů na světě. Mezinárodní filmový festival, s nímž své jméno spojil v roce 1981 americký herec, režisér a producent a Robert Redford, se koná od 19. do 29. ledna 2012 ve městech Park City, Salt Lake City, Ogden a Sundance v americkém Utahu. Snímek Čtyři slunce si tak odbude světovou premiéru na americkém kontinentu ve společnosti třinácti dalších snímků napříč světovými kontinenty v soutěžní sekci celovečerních hraných filmů World Cinema Dramatic Competition. (POMO)
- Snímek se natáčel převážně v jihočeských Mirotcích, které už za sebou mají bohatou filmovou historii. V šedesátých letech se zde natáčel film nové vlny Intimní osvětlení (1965). Scéna z 50. minuty na benzinové pumpě se natáčela pod Červeným vrchem u Loun, v pozadí je vidět rozhledna Stříbrník a hory Oblík a Raná. Scény z pouti Járy (Jaroslav Plesl) a Karla (Karel Roden) se natáčely v okolí Loun a v Mostě. Místo, kde se Karel rozhodl odbočit k domnělému cíli své cesty, je ve skutečnosti odbočka do pole na silnici z Břvan do Počerad (v pozadí je vidět počeradská elektrárna), kde se však žádná zahrádkářská kolonie nenachází. (272827)
Reklama