Režie:
Péter GárdosScénář:
Péter GárdosKamera:
Tibor MáthéHrají:
Juci Balog, Juci Barabás, László Beles, Lajos Bertók, Istvánné Burga, István Csala, Sándor Csányi, Ferencné Császár, Rozál Csótár, Elemér Czifra, Lipót Gombár (více)Obsahy(1)
Byla jednou jedna Samota. Tady žili laskaví, naivní i rafinovaní lidé. Občas se tu objevili cizí lidé. A to se pokaždé rozpoutalo peklo, protože s cizími lidmi přicházela také smrt, zánik, nenávist, závist, ješitnost, hanba a lež. Podobenství Porcelánová panenka vypráví ve třech epizodách o střetech uzavřeného vesnického společenství s nejrůznějšími tlaky, které do něho pronikají zvenčí. V první obyčejný čtrnáctiletý mladík stojí proti dobře trénovanému armádnímu specialistovi, v další zástupce moci a novodobých pořádků rozhoduje o okamžiku, kdy mezi lid přijde vytoužený "zázrak znovuzrození". Závěrečná část předvádí dva nemohoucí staříky - manžele, nad nimiž přes jejich vysoký věk visí hrozba nikdy nekončícího vystěhování. Režiser Péter Gárdos (z jehož tvorby jsme u nás viděli Černý kašel) natočil film podle povídek Ervina Lázára. Vystačí přitom hlavně s poetickými prostředky, téměř bez dialogů a výraznými lidskými typy. Svět venkova v něm plyne přirozeně, bezmála jako v nějakém dokumentu. Tento filmový projekt je pozoruhodný i tím, že vznikl s minimem finančních prostředků a postavy v něm vytvořili neherci - obyvatelé několika maďarských vesnic, kteří se představí v závěru v jakémsi "klipovém" sestřihu. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (9)
Co to je? Každý druhý nízkorozpočtový seriál je natočený lépe než toto. Přitom i za málo peněz lze užít hodně muziky. Tady se to ale nepovedlo. Je-li zde nějaká myšlenka, je ubita otřesnou kamerou, podivným střihem (navíc s hromadou fade-outů), prkennými postavami, téměř absencí hudby, atd... ()
Zajímavý film obsahující tří povídky od maďarského spisovatele Ervina Lázára. Samotné povídky jsou opředeny tajemnem a mystičností a díky tomu je film vcelku zajímavý. Sice se mi tam hudba moc nehodila a práce s kamerou taky nebyla nijak vábná přesto ty tři příběhy na mě zanechali pocit z toho že Maďaři nápady mají a to dobré. Na to, že tam hráli herci neherci to stálo za to a příjemně jsem tím zabil čas. Jinak jsem snad jediný komu se zdálo, že ve filmu hrála celá vesnice? (teda podle konečných titulků seznamující jednotlivé osoby) ()
A Porcelánbaba, tohle slovo mluví za všechno. Divný film, divná doba, divný příběh, více k tomu snad ani nemám co říct, snad jen díky za krátkou stopáž. Btw ta kniha podle které to natočili by nemusela být zlá. 10% ()
Tahle maďarská hříčka mi, více než je obvyklé, připomíná film Yume Akira Kurosawy. Péter Gardós vytvořil téměř dokumentární snímek, prostoupený zázraky lidství, který se někomu líbit nemusí vůbec, ale na druhou stranu může pohladit na duši. Já se řadím ke druhé skupince. ()
Divné, divné... ještě, že to má tak krátkou stopáž. ()
Maďarská vesnice se rozhodla natočit si svoje home-video aneb jeden z těch filmů, u kterých si člověk říká, že něco takového by dokázal natočit taky. Vypadá to jako experimentující Jiří Adamec, ale snaha se tomu rozhodně nedá upřít a proto aspoň tu jednu hvězdičku :) ()
Bylo jedno zvláštní místo na maďarském venkově, kde žili zvláštní lidé a kde se děly zvláštní věci. No a o tom byl natočen zvláštní film, který když skončí, tak si člověk řekne: "Uf, bylo toho dost." A taky že ano. Zcela nezáživné dílko, které naštěstí netrvalo moc dlouho. ()
Pokud odhlédneme od poněkud amatérských experimentů s kamerou a se střihem (a to je docela snadné!), můžeme si spoluprožít literaturu zpracovanou ve třech magických vesnických filmových povídkách, jejichž společným jmenovatelem je "zmrtvýchvstání". Díky aktivní soudržnosti (spíše než díky zázrakům) zůstává integrita komunity zachována i přes rušivé zásahy zvenčí. ()
ocenenia : MFF Moskva 2005 - Nominácia na 1. cenu ()
Reklama