Režie:
Evžen SokolovskýScénář:
Ludvík KunderaKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Zdeněk PololáníkHrají:
Petr Čepek, Eva Jakoubková, Štěpánka Ranošová, Ladislav Běhounek, Vlastimil Slezák, Josef Karlík, Tomáš Töpfer, Pavel Rímský, Antonín Molčík, Josef Somr, Karel Koloušek, Jaroslav Dufek (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Splývání reality s legendou, obraz skutečnosti (rusínská Verchovina v letech 1920) a její zrcadlení v myslích lidí – tím se vyznačuje příběh novodobého zakarpatského zbojníka Nikoly Šuhaje, který „bohatým bral a chudým dával“. Román Ivana Olbrachta, jeden z uměleckých vrcholů moderní české prózy, je dramatickým příběhem o válečném zběhovi, jeho lásce ke krásné Eržice, příběhem o mstě za příkoří, pronásledování, o zradě a smrti. Šuhajův osud v paměti lidí splýval s pověstmi. Spojením prvků minulosti a přítomnosti, dokumentu a mýtu, se příběh změnil v baladu o tom, jak věčný a silný je lidský sen o svobodě a štěstí... Televizní zpracování románu natočil podle scénáře Ludvíka Kundery v roce 1977 režisér Evžen Sokolovský v malebné krajině Rožnova pod Radhoštěm. Do titulní role Nikoly Šuhaje obsadil skvělého Petra Čepka. V roli Eržiky uvidíte Evu Jakoubkovou, v roli strážmistra J. Somra. (Česká televize)
(více)Recenze (31)
Ne moc přesvědčivý Čepek a průměrný Somr v českém dobrodružném dramatu. Solidní příběh s tragickými efekty, povedenými exteriéry v průměrném televizním zpracování... ()
Bohatým bral, chudým dával... Tolik malá česko-slovensko-rusínská mýtologie o postavě vojenského zběha a legendárního posledního loupežníka na Podkarpatské Rusi... Z hlediska historických faktů sice poněkud romanticky deformující skutečnou osobu Nikoly Šuhaje, avšak přijatelně televizně (s exteriéry :-) pojaté dobrodružné drama na olbrachtovský námět... Výborná (tradičně) herecká kreace Petra Čepka coby zbojníka - proti poněkud (dosti věci škodící a zbytečně) přehrávající a místy až šaškující postavě Josefa Somra jako dopadením Nikoly umanutého četnického velitele... K tomu velká láska, zrada kamarádů, škodlivý žid a prostí goralé - a máme prostý - prostě dobou vzniku ovlivněný, v dobrém smyslu slova dobrý televizní film. Každopádně pak asi jediné smysluplné dílko v jinak tristní filmografii za normalizace režimního lokaje Evžena Sokolovského... ()
K zjištění, že idea komunismu dokázala v dávných a krizovým vývojem ještě nepříliš poučených dobách přitahovat nejednoho opravdu nadaného umělce, netřeba chodit mezi surrealisty do pařížských kaváren dvacátých a třicátých let. (I když takové výlety by měly být zájemcům o umění naprostou samozřejmostí.) Stačí se podívat na dílo Ivana Olbrachta. Ať už si vezmeme na paškál jeho Biblické příběhy (do moderního jazyka přetlumočené zásadní kapitoly Bible), nebo lidovými legendami z podkarpatské Rusi ovlivněný román, jehož je tento film poměrně věrným zpracováním, většinou dostaneme obraz, který se s materialistckým pohledem marxistických ideologů neslučuje zrovna nejlépe... Evžen Sokolovský (ať už nám jeho jméno evokuje jakýkoliv normalizační brak) kupodivu nechal všechny fantastické a mysteriozní motivy předlohy zaznít v tomto filmu zcela naplno, a dosáhl tak mimořádně působivé atmosféry, kdy ranní mlha v lesích tíží více než noční můra. Tragická bezvýchodnost osudů všech postav je umocněna kvalitními, a v daných reáliích vesměs uvěřitelnými výkony herců, a to včetně nezapomenutelně "přehrávajícího" Josefa Somra. Jeho role ostatně supluje všechny důvěrně známé postavy šerifů, jejichž posedlost dopadením zločince hraničí s šílenstvím - tak jak je známe z amerických filmů o rebelantských gangsterech. U něj je také dobré si uvědomit, jak se ve skutečnosti často chovají pohůnci stávajicí moci, kteří svou psychopatickou, nemilosrdně trestající oddanost režimu podobně přehrávají i v reálném životě... Jednoznačným plusem filmu je naturalismus, s jakým se zde pracuje s krvavými scénámi. Kýženého efektu přitom není dosaženo ani tak vizuálně, jako spíš verbálně. Tohle bude později umět excelentně předvést např. Tarantino v některých scénách v Pulp Fiction... Je jisté, že naprosto depresivní vyznění (hleďte, takhle se žilo tenkrát v kapitalismu, soudruzi) ve své době hodně pomohlo filmu k jeho bezproblémovému uvedení v televizi, a také k četným reprízám. Normalizačnímu divákovi tak byla podstrčena možná nechtěně alternativní perla, tomu současnému tato verze nabídne alespoň zajímavý materiál ke srovnání s populární muzikálovou podobou stejného příběhu. ()
Román je daleko poutavější a film nás prakticky vždy okrádá o psychologičnost jednotlivých postav, která je zde velmi důležitá.!!! ()
Celková pohádková atmosféra je, podle mne, zapříčiněna režisérem. Evžen a jeho režie na jednu dobrou se bohužel odráží i zde. Čepek jede celou dobu naprosto stejně, Somr hraje až moc a celkově všechny přebil Ota Sklenčka se svým vynikajícím židem. Skutečně jsem čekal daleko silnější příběh, a hlavně preciznější zpracování, které by jiní režiséři z předlohy dozajista dokázali vyždímat. ()
Nesrovnatelně atraktivnější adaptace Olbrachtova románu než u staršího kamaráda z roku 1947. Postavy zde dokonce měly vlastní tváře a charektery, tudíž mi nečinilo problém je dokonale rozlišovat. Rovněž mi přišlo, že tahle televizní inscenace se předlohy drží mnohem více, ač je vše opět ukázáno v pořádné zkratce. Bohužel mě nijak neoslovila ani knižní předloha, a tak těžko hledat úspěch u té filmové, která je skoro vždy horší. * ()
Tenhle film na mě mohutně zapůsobil, když jsem byl dítě. Nečekal jsem, že mnou tak otřese. Od toho je ve filmu hlavní hrdina, aby se s ním divák buď ztotožnil, nebo ne. Ale takhle jsem tehdy neuvažoval. Jako dítě asi jako každé - jen baví či nebaví! A tenhle film mě bavil moc. Eva Jakoubková sice proslula hlůavně díky "Muži na radnici", ale byla to krásná, modrookatá žena, která byla ideálním protějškem očí Petra Čepka. Mrzí mě, že Eva Jakoubková už nežije. Zmizela z televize a plátna, jako řada herců, neb herců je moc. A tak si člověk ani nevšimne, že někdo náhle už nemá svou práci...Po smrti petra Nováka, zpěváka, asi už ztratila motivaci žít. Poslední co natočila, tak bylo právě vyprávění o Petrovi Novákovi. Kdo dosud nezavítal do kraje Nikoly Šuhaje loupežníka, tak vřele doporučuji.- je tam i muzeum, ta legenda tam stále žije. Tedy pokud se tam vypravíte po přečtení si této krásné knihy od Olbrachta, či vyzbrojeni shlédnutím tohoto stále dojemného filmu. Nestárne! Jen my stárneme! ()
Spíše než dramatem zbojníka je Sokolovského adaptace Olbrachtova románu podle scénáře Ludvíka Kundery naturalisticky laděnou, silně odpoetizovanou freskou z Podkarpatské Rusi, z níž tvůrci setřeli veškeré lyrično, což venkoncem znamená, že se z přelidněných scén, kde se střídavě trpí, šílí, smlouvá, modlí, hrozí, miluje a kleje, ztratila krajina, pro níž první Nikola zběhl z vojny, a jeho příběh (a pád) tak započal. Čepek je ovšem v titulní roli opravdu přesvědčivý – stejně jako Jakoubková co protagonistka Eržiky. Ostatní – jako posedlí nebo naopak vyčerpaní – buď nezřízeně přehrávají nebo s krajní nesmělostí obcházejí své postavy. – Dlužno dodat, že divadelní a později i filmová adaptace téhož díla z divadla Na Provázku poskytla podstatně celistvější a živější výklad než tento pokus. ()
Jako pohádka nezábavné, jako drama nedostačující. Číst původní Olbrachtovu knížku by pro mě byla ztráta času, proto komparovat s originálem nemůžu, ale jako filmová vezre mě to nebavilo. ()
No nevím nevím... herci hráli (až na mladého Tomáše Topfera a pár dalších vyjímek) vyloženě podivně, jako by se jich to snad netýkalo a když náhodou týkalo, tak se z toho snažili udělal komedii a baladický příběh. Hudba taky žádný zázrak. A konečně - ani ta rozseklá hlava vidět nebyla. Dal bych 3*, ale vzhledem ke knižní a historické předloze, tím pádem i slušnému příběhu a výše zmíněnému Tomáši Topferovi, dám ty 4*. 71% ()
Slusny normalizacny film, kde on sa zamiloval do nej, o pomste za prikoria, prenasledovanie .... Sokolovsky rovnako ako ista Polednakova zobrazil dost zidealizovanu normalizacnu realitu, ale s odstupom casu - slusne. To s tymi rezisermi - to ma mchnk pravdu : 60 % ()
Já myslím, že téma jako takové, je dobré. Akorát v tomto formátu to bylo nějaké zvláštní. Čepek mi i jako Nikola Šohaj docela sedl, ale celé to bylo takové natažené, místy bez děje, hluché. Kdyby film byl poloviční, tak by o dost dynamičtější. A nebo úplně přepracovat. ()
Televízna inscenácia natáčaná v exteriéri a príbehom podobná ako v prípade o 30 rokov staršieho kinofilmu. Opäť je Nikola Šuhaj za regionálneho hrdinu, ktorý bohatým bral, chudobným dával, nikoho nezastrelil a de facto bol slušný občan, ktorý platil dane a spolupracoval s úradmi. Ako je to vzdialené realite. Obsadenie je slušné, vypichol by som prskajúceho Somra a zádumčivého a intrigánskeho žida v podaní Sklenčku. Natáčanie v exteriéri si však zobralo svoju daň, mikrofóny sú ďaleko, preto je niekedy počuť namiesto textu iba nezrozumiteľné mrmlanie alebo šepot. Aj tá stopáž bola pridlhá. Inak na inscenáciu celkovo slušné. ()
Nikola Šuhaj, alias Robin Hood aka Jánošík mě nikdy nebral. I Olbrachtův román mi přišel krajně nezáživný, zkrátka ten příběh mě úplně míjí. V této filmové adaptaci tomu není jinak a kupodivu věci nepomohl ani mnou tolik obdivovaný Petr Čepek. 45% ()
Jiný žánr než Balada pro banditu (natočené jen o rok později), asi to tak drsné tehdy opravdu bylo. Čepek neuměl hrát špatně a dramatické role byly jeho šálkem čaje- v mých očích, dávala jsem mu přednost před komediemi. Jakoubková mi vždycky připadala taková stejná, unylá, s velkýma smutnýma očima. Ale tohle tedy byla ta správná role pro ni. Scéna, kdy ji kopou do břicha, mne budila ještě hodně dlouho. ()
Je to televizni kousek, coz znamena, ze po obrazove strance se neni cim kochat. Mohly by to zachranovat herecke vykony (resp. musely), ale to se bohuzel nedeje. Prislo mi, ze kazdy herec a herecka hraje jinak, neco jineho a pod jinym reziserem. Co potesilo: Cepek se svym standardnim hereckym vyrazem, Medricka jako carodejnice a jeji dcera Wilhelmova, zid Sklencka, lekar Voska. A pak jeste podivna vernost Erziky... :))) ()
Jánošík z Podkarpatské Rusi. Ten námět mě nikdy netáhl. Film celkem ponurý. Drama šmrncnutá neobratně romantikou. Rozporuplné herecké výkony, ale to zřejmě vyplývá z námětu a pojetí režiséra. Takový obyčejný průměr. ()
Viděla jsem to dnes poprvé a těšila jsem se na Čepka. Ale nenadchl mě. Na pana Somra, ale toho tam bylo až příliš. Krásná Eva Jakoubková, na tu se hezky dívá. Taky mám ráda Otu Sklenčku. Tolik dobrých herců a výsledek nic moc. Nechytilo mě to za srdce. Pro mě je nejlepší Nikola v Baladě pro banditu. ()
Dívali jsme se na to ve škole a já si to nesmazatelně vryl do paměti. Nikola Šuhaj Lopežník od nezapomenutelného spisovatele Olbrachta. Mladí lidé předvedli to, co bychom si nedokázali představit. Zaujal mě žebřík, jak lezli do svých úkrytů. Někdy chci prozkoumat v budoucnosti naší dávnou Zakarpatskou Rus. Zdalipak je tak krásná, jak se o ní píše a většina zmiňuje? Poměrně dobře natočené divadlo i se zákulisím. ()
Popravdě jsem tomu moc nedal, ale ty nepatrné změny v ději mě občas celkem vytáčely. Konec zoufale nudný, filmařina amatérská asi jako tento komentář. Dobrou noc, já stárnu. ()
Reklama