Režie:
John WooScénář:
Jingzhi ZouKamera:
Wei HuangHudba:
Taró IwaširoHrají:
Tony Leung Chiu-wai, Takeši Kaneširo, Fengyi Zhang, Chen Chang, Vicki Zhao, Jun Hu, Šidó Nakamura, Chiling Lin, Jia Song, Kou Shixun, Dawei Tong, Yongzhi You (více)Obsahy(1)
Ve třetím století stála království Wu a Xu ve válce proti vojevůdci Cao Cao, který se snažil sjednotit Čínu. Království Wu i Xu ovšem nedosahovala takového počtu vojáků jako jejich protivník Cao Cao, proto uzavřela dohodu a spojila se proti němu. Ani to jim ovšem nestačilo aby se alespoň rovnala vřavám protivníkovy armády. Můžeme se těšit na bitvy jak na moři tak na souši. Film bude rozdělen na dvě části, první část by měla přijít do kin v roce 2008 před konáním Letní Olympiády a druhá část koncem roku 2008. Režisér John Woo má k dispozici rozpočet 80 millionů dolarů a herecká esa jako Chang Chen (Tygr a Drak), Takeshi Kaneshiro (Klan Létajících Dýk), Tony Leung Chiu Wai (Hrdina) a Zhao Wei (Smrtící Andílci). (sheen)
(více)Recenze (204)
Megalomanská oslava čínského velikášství a návrat Johna Woo k poctivé filmařině bez kompromisů. Ač jsou velkolepé bitevní scény hlavním marketingovým tahákem, nejsou zas až takovým ternem, z něhož je nutno si okamžitě sedat na zadek. Ta technicky vypiplaná, kamerově a střihem velmi přehledná bojůvka vlastně jenom dá vzpomínat na časy Tróje či Království nebeského. Paradoxně tak u mě režisér zabodoval druhou třetinou, která velmi citlivě, s nezaměnitelnou staročínskou poetikou, dává nahlédnout do postav a sžít se s nimi. Čímž také závěrečná řež dostává i nějaký smysl, na rozdíl od té úvodní, ve které jsem prostě viděl jenom tisícovky Číňanů, kteří si dávají do huby v historických stejnokrojích. Dějově zmatená první půlka sotva za tři, druhá lepší čtyři. 3 a ½. ()
Podobné pocity jsem naposledy zažíval snad u nepřekonatelné Bondarčukově ´Vojny a mír´. Takový historický spektákl tady totiž dlouho chyběl. 5* za nákladnou výpravu, gigantické bitevní výjevy a zejména promakanou bojovou choreografii, ať šlo o jednotlivé generály, kteří by spráskali jako psa snad i nasraného Hulka, či celkovou bitevní strategii (zejména formace „želva“ a zneškodnění jezdeckých jednotek Cchaa Cchaa v závěru filmu byly pastvou pro oči). Ale nejenom bitvami živ je divák, i jednotlivé charaktery hlavních protagonistů, kde se mísí inteligence s prudkostí, něhou i rozvahou, byly poutavé, takže maximální spokojenost. A samozřejmě, nezbytný filmový fetiš Johna Woo – holubice – taky nechybí :o) ()
John dostal od čínskej vlády na hranie 80 miliónov dolárov a Čínsku ľudovú armádu a k tomu príbeh na objednávku. A servíruje nám svoj megacomeback v megalomanskej megabáchorke, v ktorej sú všetci chlapi megaborci, megazbabelci alebo megalotri, ženy sú megakrásne, symboly a metafory megadoslovné a do Červených útesov búši megapríboj megapátosu. Vadí to? Nie, pretože už v úvodnej polhodine jeden z hrdinov bojuje s miminom v náručí, šípy lietajú spomalene, gejzíry krvi sú mohutné, holubice trepocú krídlami nad úchvatnými scenériami a za hravé nápady s ústredným hudobným motívom by sa nehanbil ani Sergio Leone. Áno, ten film mi urobil dobre. Ale ak v dvojke nechytí temnejšie názvuky, pôjdem s hodnotením dole. ()
║Rozpočet $40miliónov║Tržby USA ║Tržby Celosvetovo $125,820,816║ Veľkolepé! John Woo s maximálnou obratnosťou ide až za hranice svojich možností a ponúka veľkolepú podívanú a nielen čo sa týka precízne prepracovaných súbojov ale aj samotného príbehu. K tomu vizuálna stránka a spomalené zábery nádherné zapadajú do tohto veľkofilmu a pomáhajú krásne vykresliť príbeh o spojení dvoch kráľovstiev brániacich sa pred vpádom nepriateľa na ich územia. Celé to je robené vo veľkolepom formáte prevedenia ako boli nedávne historické eposy odohrávajúce sa na starom kontinente v podobe ako mali Gladiátor, Trója, Alexander Veľký či Kráľovstvo nebeské. Pre mňa osobne boli súboje v tomto filme veľkou delikatesou, takže potešenie a radosť nepoznali hraníc, je len veľká škoda že takéto niečo nemáme možnosť vidieť u nás v kinách. /95%/ ()
John Woo po dlouhé době ukazuje své schopnosti a je z toho opravdu OBROVSKÝ film. Red Cliff, ve své první půli, rozehrává akční jízdu netušených rozměrů, v které se opět projevuje velké množství komparsistů (resp. Čínská lidová armáda) takže jindy těžko reálné záběry jsou zde dokonale využity ku prospěchu filmu. Když vidíte obrovskou armádu vojáků, víte, že to nejsou jen nuly a jedničky a v následující scéně vás o tom většinou přesvědčí i pan režisér, který si užívá návrat s mnoha kamerovými jízdami a velkým počtem umělé krve. tady se opravdu nešetřilo. Tempo je nižší, protože se hlavně bojuje a příběh se posouvá spíše pomalu, ale na výsledku to znamená několikaminutové akční scény s příběhovou vložkou. Trochu mě zaráží, že o red cliff, podle které se jmenuje film, zatím v prvním díle nepadlo ani kratičké slovo, takže stále očekávám, co bude dále. Herci jsou skvělí a já opět s radostí sleduji svého čínského oblíbence Tonyho Leunga. Red cliff je ukázkovým filmem, v kterém jsou důležití pouze hrdinové a ti ostatní jsou jen kompars obětí a náhodných zraněných. Souboje jsou ikonické a nejednou se zde objeví (super) hrdina, který poráží 50-80 mužů. Tito hrdinové jsou to pravé koření, které z Red cliffu dělají výjimečný akční film, který v poslední době nemá konkurenci. Trochu mi tím také připomíná nespočet počítačových her, v kterých byl hrdina vždy tím nejsilnějším a těžko překonatelným titánem v rovném souboji. Už aby byla druhá část.... ()
Scénář: Khan Chan, Cheng Kuo, Heyu Sheng, John Woo .. Historicko-válečná paráda. Pompézní hudba uvozuje pompézní bitevní zážitek. Jen slova chvály lze směřovat ke špičkové práci s kamerou a výpravou. Kamera je vlastně takřka neustále v pohyb a vždy v centru dění. Spousta záběrů bitevní vřavy, nespoutané přírody, ale i obyčejných rozhovorů je doslova vymazlených. Taktéž choreografie soubojů, jak kontaktních osobních, tak skupinových a s tím spojená režie odvádí vysoký výkon. Od úvodu totiž snímek uchvacuje svoji pompézností a až v pozdější fázi je čas urovnat zmatky z úvodu, kdy jsem se opravdu nechytal v návalu hereckých obličejů a jmen bojujících vladařů. ___ Jen mne na konci, kdy jsem se těšil na finální souboj, nepříjemně zarazilo, že je tohle vlastně jen "Volume 1" .. ano, tak moc se předem informacím o filmu vyhýbám, že jsem ani tuhle, poměrně zásadní, nevěděl. Nu což, počkáme si - finále bude velkolepé, jak doposud Red Cliff vábí a uchvacuje. 85% ()
A jak řekl, tak učinil. Woo servíruje historický spektákl jako víno, ve kterém bych vyzdvihl hlavně promakané bitvy (nejen choreografií, ale především strategií) a skvělé herecké obsazení v čele s neustále zamyšleným Takeshim "všechno umím jenom trochu" Kaneshirem. Dojde i na režisérovi oblíbené trademarky (boj s dítětem na zádech a sušení holubů rulez) a hlavně na drzou princeznu, která snad bude mít v pokračování víc prostoru. Jediným problémem jedničky (kromě příliš natažené prostřední části) tak vlastně je, že slouží "jen" jako příprava na dvojku, ve které teprve dojde na lámání chleba a z níž, jak pevně doufám, Woo zřejmě vykřeše největší epický nářez od LOTRa. Našlápnuto k tomu má sakra dobře. ()
Ako uvod to funguje dobre. Postavy su na sachovnici rozostavane s potrebnym opisom charakterov, pricom nechybaju reziserove zname motivy - brastvo, priatelstvo, cest a a medzi hlavnymi muzskymi hrdinami vzajomny obdiv a pritazlivost (ovsem cisto v cudnej poohe), ktoru by vsak neprajnici mohli nazvat az homoerotizmom. Vo Woovom style, kde holubica je tym najbanalnejsim jeho trademarkom, nikdy nebola snaha o realistickost, pricom Red Cliff nie je vynimkou. Ano, bojove sceny su krvave, heroizuju sa tu iba zopar jednostlivcov, ovsem nenajdeme tu takmer ziadne stopy oblubenej kritiky vojny, charakteristicke pre viacere nedavne filmy s vojenskou tmatikou (napr. aj Warlords). U Wooa je vojna brana ako nevyhnutny jav, kde si muzi mozu dokazovat svoje cnosti a hodnoty. 7-8/10 ()
Upřímně se děsím (čti jako neskonale těším) co chce Woo předvést v druhé polovině. Již tohle je totiž na samé hraně toho, co je lidské oko ještě schopno pojmout co se počtu jednotek, holubic a zpomalovaček týče. Na druhou stranu zpomalené záběry jsou tu tak časté, až nepochybuji, že při normální rychlosti záznamu mohly být obě části pěkně pospolu v rámci jednoho filmu. K úplné spokojenosti výrazně přebývá zapšklá moudrost všech kladných postav versus potměšilá přezíravost těch druhých. Raději bych kdyby byla zadaptována dějinná událost jako taková spíše než slovutná Romance Tří království. Zamrzí také absence Chow Yun-Fata, ale ani nový Wooovi favorité nezahálejí. Na "pouhý" prolog, ve kterém se vlastně nic moc neuděje, je to však úctyhodné (minimálně pro megalomany mezi námi). John Woo se tedy vymanil z osidel Hollywoodu nejpříjemnějším možným způsobem. Skrze kvalitní film. A já tuto jeho filmovou omluvenku beze zbytku přijímám. ()
Monumentální bomba. Takovejhle film mi od časů Pána Prstenů hrozně chyběl. Dal bych tomu klidně pět miliard hvězdiček, protože ty bitevní scény jsou nehorázně namakaný. Sólíčka těch generálů jsou neuvěřitelně dobře udělaný, neradši mám ty dva fousatý dědy. Prostě MEGA!!!!!! ()
Zrychlete 30-krát Mizogučiho, 20-krát Ozua, 10-krát Kurosawu a dostanete Krvavé pobřeží. ____ Proč jen 3 hvězdy? Za 1, Red Cliff doslova zkopíroval model filmu Battle of Wits a podobně jako on vyloučil veškerou subverzitu. Čínsky nacionalismus tudíž není problematický ideologicky, ale tím, jak utěsňuje žánr a převádí film do hodokvasu bez koulí, do takřka kostýmní hollywoodské podívané z 40.-60. let bez jakékoliv nápaditosti. 2, Woo sice konzervativní hodnoty a boj za pravdu zušlechťuje typickým hard-boiled-stylem, jenže k čemu to, když film vypadá tak nepatřičně a cheezy. A ke všemu je cítit midcultem, neboť v něm řada diváků spatří mylně umění. 3, Celá kinematografie vychází z individualismu, z vyvolených jedinců, které si vybere ke zkoumání oko kamery. Potud v pořádku. Ovšem jak naložit s malými kung-fu pranicemi umístěnými do epických bitev? S pranicemi, které se ani zdaleka nedotýkají vizuálního obžerství 300 a strádají i choreograficky? 4, Woovi jde o obraz, nikoliv však o rytmus a puls – Krvavé pobřeží je filmem gest, ale bez souvislosti a nějaké rafinované montáže a spojité logiky akčních scén. V normotvorném Alexandru Velikém (2004) je kolem 50. minuty abnormálně gradovaná a vymyšlená bitva. Zde nic takového není. ()
JENOM SPRAVEDLIVÉMU VLÁDCI PATŘÍ JEHO ZEMĚ!…. Parádní zvuk, hudba, stovky komparsu, dobový reálie a válka v podání J.Woo - bavím se už od úvodních titulků. Hrdinové prolévající svoji krev pro dobro obyvatel, válečný strategie, moudra. Filmařina dělaná pro efekt jenž má s realitou společnýho asi jako ….. no a není to jedno? Vždyť i jeden člověk může být posila! Ani ,,klidná“ pasáž, vyplněná diplomacií a rozjímáním není taková nuda, jak by se mohlo kvůli stopáži zdát. Je jasný, že vše je směřováno k finální bitvě. A tady přichází zrada! KDE JE DRUHÁ ČÁST!!!! Jestli očekáváte exhibici hrdinů – jste tu správně! Válečnej historický velkofilm, oslavující vše co Čína nabídla světu ve válečným umění. A proto: KDE JE DRUHÁ ČÁST!!!! TADY! ()
Lima srovnává Chi bi s Vojnou a mírem. Abych to měl při psaní svého komentáře jednodušší, toho srovnání se chytnu a pokusím se z něj něco vyždímat. Také se mi hodí k machrovaní, neboť Vojnu a mír jsem i četl. Dle mého názoru je podobnost těchto dvou děl jen v tématu války, přičemž v obou se zákonitě musí objevit střet ohromných vojenských těles. Vojna a mír je proslulá velkolepými davovými scénami s jedním z největších počtů komparzistů, jaký se kdy ve filmu objevil. Chi bi v obrovitosti armád nijak nezaostává, jenže... Vojna a mír je hluboce humanistické, pacifistické dílo, jež spatřuje ve válce zlo, které postihuje civilisty, obyčejné vojáky i velitele. Neuznává existenci vojenských géniů. Cení si jen těch velitelů, kteří v bitvách usilují o co nejmenší počet obětí. Letecké záběry obrovských armád ve Vojně a míru neslouží k ohromení z jejich obrovitosti, ale spíše předvedení malosti tahání obrovského množství lidí po zemi, malosti jejich střetávání - jedno zda onu armádu vnímá jako malichernou bůh či vesmír. Kamera Bondarčukova filmu vidí armády jako hejna mravenců. Ale tam dole vnímá tragédii války a z člověka se zase stává vznešená bytost. Jaký je to kontrast proti Chi bi, které megalomansky usiluje o vrcholnou estetizaci válčení způsobem hodným totalitní propagandy nebo alespoň propagandy válečných časů. "Toto je OBROVSKÁ a MOCNÁ armáda," vyřvává hudba s obrazem. Voják je v lepším případě ozubeným kolečkem tohoto soustrojí, v tom horším pak potravou pro hrdinství hlavních postav. To se poměřuje počtem anonymních a tudíž neprocítěných, v podstatě odlidštěných obětí, jež udatný rek-nadčlověk skolí, propíchne, podřízne, probodne či rozsekne. Musí tak činit způsobem, který lahodí oku a je neokoukaný. Jinak by na to nikdo nešel. Mocný rek však nemá jen silné a obratné tělo, nýbrž i pronikavý mozek. "Střet myslí" v přípravě bitvy předvedený pomocí křížového střihu na štáby obou armád má svůj rytmus ženoucí spád, ale zároveň se dobrovolně poddává povrchnosti, aby ušetřený čas věnoval střihově-bojové masturbaci. Na jednu stranu dokazuje chytrost velitelů tím, že se vše děje podle jejich složitého plánu, na druhou stranu zapomíná na to, že, čím je je plán složitější, tím spíš se od něj skutečný sled událostí odchýlí. Vrátím se zase k Vojně a míru, která tvrdí, že vojenský génius nemůže existovat, jelikož se nic nedá doopravdy předvídat. Velitel nemůže rozumně velet, protože nemá přehled nad situací. Geniální nám plány připadají až tehdy, když se podle nich vyhraje bitva, ale reagovat protivník jinak, kdo ví, jak by skončila. Možná se Tolstoj ve svých myšlenkách mýlil, promyšlené je však měl určitě více než Woo... Nejenom samotným bitvením však je Chi bi živo. Postavy, velitelé a bojovníci, mají i další rozměry, které v hrdinských eposech bývají - touhu po moci, spravedlnost, proradnost, láskyplnost... Jen těžko je lze připodobnit k obyčejnému člověku. Jsou zosobněním něčeho nad vámi. Za šéfy byste je buď chtěli nebo ne. Nejsou vašimi vrstevníky, nežijí ve vašem světě, nemají vaše problémy. Pokud snad přece, tak v takové vyšší, vznešenější formě. Vás mohou buď chránit nebo zničit. Je u nich hned poznat dobrota a špatnost. Nepoznáváte je (postupně), okamžitě je zřejmé, co jsou zač... Druhý díl nedám - je jasné, že se v něm bude velkolepěji bojovat, dojemně umírat, snad dojde i ke sporům, určitě se projeví více lásky... Ale proč to řešit. Slabé ***. () (méně) (více)
Když si malí kluci hrajou na vojáky, také sebe vidí jako neporazitelné geroje, kteří likvidují tisícovky anonymních imaginárních protivníků. V jejich světě neexistují fyzické potřeby ani únava, stejnou neznámou jsou i pochyby či zmýlení, smrt je pouhé slovo v patetických monolozích a naivní hodnoty jsou vynášeny do nebes. "Red Cliff" je vysokorozpočtová maskulinní soap opera o hrstce privilegovaných, kterým se nikdy nic nestane (zranění jsou znakem hrdinství a hojí se jak mávnutím kouzelného proutku) a tak si mohou do aleluja rozvádět své vágní ideály a prožívat své šarvátky. Nonšalantnost postav až upomíná na obraz britského lordstva z Monty Pythonů, ale zde není podrobena karikatuře, nýbrž glorifikaci._____Recenze na Rejže.cz ()
Woo me pekne nasral. Vedel sem sice, ze je tohle prvni cast ze dvou, jenze on si parchant vsechno nechal az do druhyho dilu. Na zacatku je pekna bitva, ktera prijemne naladi, ale pak se vetsinu filmu pouze taktizuje, planuje a pripravuje. Kdyz v zaveru prisla konecne druha bitva, tak uz sem myslel, ze zacnou nejaky megalomansky jatka, ale ono zase nic. Bitva po chvily skonci a do konce filmu cca. nakejch 20 minut se uz zase jen keca. Nutno ale uznat, ze ty kecy mezi prvni a druhou bitvou, ktery zabiraj tak 90 minut casu, nejsou prakticky vubec nudny, obcas to je dokonce podany celkem zabavnou formou. Ale ten zaver uz precejen nudi, protoze mi bylo jasny, ze na nakou rezbu muzu zapomenout. No a jinak ma film vsechny klady a zapory typicky pro cinsky historicky filmy. Mame tu spousty postav, v kterejch jsem se moc neorientoval, bitvy sice vypadaj pekne, ale jsou neprehledny. Nastesti je ale Woo udelal celkem krvavy a vzdy se zameri na nakyho generala, kterej si nepratele dava po desitkach a tyhle souboje se povedly. Taky musim pochvalit za hudbu, neni ji tu sice moc, ale je povedena a taky je fajn, ze postavy tu nevyrvavaj jak hysterky. Celkove docela povedenej historickej film, kterej nenudi, ty dve bitvy se povedly, ale tim, ze si to nejzasadnejsi nechal az do druhyho dilu, tak tohle pusobi trochu chude. ()
Překrásný flm, obrovské bojové scény, ukázka taktiky, strategie a válečného umění, cti a slávy, úžasné záběry, skvělí herci. velmi se mi líbily jednotlivé postavy, statečná princezna, skvělý bojovník a uznávaný vůdce a jeho překrásná, téměř éterická manželka, rádce, který nebojuje a přesto vyhrává velké boje (ten se mi líbil asi nejvíc). John Woo je zpět v plné parádě. ()
Red Cliff Volume 1: Woo je zpátky nejen v Číně, ale i ve formě. Všechno co čekáte od opravdu rozmáchlého historického válečného eposu tu najdete - silné emoce, patos (naštěstí nepřekračující únosnou mez), neskutečně velkolepé scény plné tisíců komparzistů, úžasné (ve smyslu výtečně a hlavně přehledně natočené) bitvy, nějaká ta romance atd. atd. Jestli bych něco vyčítal, tak snad jen příliš ostré rozdělení na třetiny bitva - dialogy - bitva. Na druhou půlku se těším ohromně. P.S. Holubů se samozřejmě dočkáme, dokonce hned několikrát. Zvlášť let opeřence v jednom dlouhatánském záběru nad celou nepřátelskou flotilou stojí opravdu za to! ()
Paráda! Triumfální návrat Johna Woo na asijskou půdu prostřednictvím monumentálního historického spektáklu při zachování jeho typického režisérského rukopisu především v podobě efektních a přehledných bojů a slušné porce eye candy záběrů, co víc bych si mohl jako jeho fanoušek přát. Partie je rozehrána vskutku slibně a skvadra postav na straně obránců v podání části asijské herecké elity se vyprofilovala velice sympaticky. Čekání na druhou polovinu a obří námořní bitvu bude mučivé... Vedle úchvatného panoramaticky zabraného letu holubice bych vyzdvihl hlavní bitvu první poloviny, která je dokonalou ukázkou taktiky, nápaditých fíglů a exhibice brilantních bojových schopností generálů. Někdo by mohl mít poznámky k pohledům na nekonečné digitální šiky armád a flotilu lodí (víc jich neposlali snad ani Řekové na Tróju), ale to bylo už v LotRech a vůbec to nerušilo. Zkrátka John se vrátil ve velkém stylu a pranic nevadí, že hrdinové se neohání berettami, ale meči a kopími. 9/10 ()
Neskutočne premakané!!! Tá choreografia bojov!!! Mal som otvorenú hubu (ešteže nelietali muchy) a ani som nedýchal pri akcii. Postavy generálov (hrdinov) boli skvelé. Aj pasáže, kde sa nič nedeje sú vďaka kamere a dobre napísaným postavám veľmi zaujímavé. U mňa sa jedná o najlepší historický film posledných rokov. 90% ()
John Woo je zpátky, ale úplně v jiným kabátě, tentokrát se pustil do historický řežby a udělal hodně dobře, sice prostřední část mi přišla mírně nudící, jelikož se toho moc neděje a je to dlouhý, ale to co tam John Woo předváděl v bitvách to byly prostě absolutní vizuální krvavý orgie a to zejména ta první bitva úplně na začátku, která mi fakt vyrazila dech počtem neskutečně působivých záběrů při boji. Škoda jen trošku moc velkýho počtu hlavních a vedlejších důležitých postav, ve kterých se dá celkem hravě ztratit, kór když jsou si občas až nechutně podobný a některý zajímavý charaktery dostávaj zbytečně málo prostoru, i když by si zasloužili daleko víc, ale přesto první část velice vydařená, sem zvědavej, co Woo přichystá v tý druhý ()
Reklama