Režie:
Jaroslav BrabecKamera:
Petr KoblovskýHudba:
Jan JirásekHrají:
Josef Abrhám, Jana Hlaváčová, Lenka Vlasáková, Andrea Elsnerová, Zuzana Bydžovská, Vladimír Dlouhý, Jiří Langmajer, Richard Krajčo, Zuzana Vejvodová, Vlasta Chramostová, Josef Vinklář (více)VOD (1)
Epizody(17)
-
Dům u moře (E01)
-
Bohatá úroda (E02)
-
Štrúdl (E03)
-
V mezích zákona (E04)
-
Mezinárodní zápas (E05)
-
Záchranáři (E06)
-
Kozy (E07)
-
Honza a Saša company (E08)
-
Čarodějnice (E09)
-
Výhodná nabídka (E10)
-
Rodinná oslava (E11)
-
Dědictví (E12)
-
Milionář (E13)
-
Nejdelší most světa (E14)
-
Návštěva (E15)
-
Vyrovnané účty (E16)
-
Louky naproti (E17)
Obsahy(1)
Člověk nemusí rozumět snům svých blízkých, ale musí chápat, že je mají. Tak nějak by mohlo znět motto sedmnáctidílného seriálu z prostředí současné vesnice, jehož hrdina Josef Hrabě, soukromý zemědělec, podřídil celý svůj život budování rodinné farmy. Má k tomu ideální podmínky: pozemky, stroje, zkušenosti, ale hlavně manželku a čtyři už dospělé dcery. Až na to, že jejich představy o životě se od těch otcových poněkud liší. A tak když Hrabě trochu nesmyslně přikoupí další pozemky, místo aby myslel na tajná přání svých blízkých, rodina se vzbouří. Ženy odmítají být levnou pracovní silou, neslyší na jeho argumenty, že pracují na svém a že jednou mu budou všichni vděční. Srdce našich „Hraběnek“ totiž momentálně více zaměstnává tajemný mladý muž, který se přistěhoval do vesnice, aby si tady založil truhlářství... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (110)
Tak jsem to zhlta za víkend... V hlavě se mi honilo tolik komentářů a postřehů, ale to bych tohle psala do rána... Se seriálem jsem spokojená a tak nějak ani nevím jak to popsat... Martu proplesknout a poslat k psychiatrovi, Jarku uvolnit, Bety je má favoritka, i když má svý mouchy a Hanička je sluníčko, který bych chtěla mít doma jako sestru... Honza je evidentně chlap, kterej by mohl být téměř s každou, vesnice plná buranů na zabití, Stropnický jako totální debil na ránu, Vinklář naprosto dojímá, do toho tam pobíhá pár dětí a moudrý učitel v podobě pana Munzara... Freimanová jak jí mám ráda a herecký koncert Josefa Abrháma, který je tu naprosto úžasný... Táta jak má být... Nakonec i tu mámu zastane... Prostě jsem nadšená... Příběh o náhodě, rodině, která se rozpadá a zase schází a obyčejném životě plném normálních všedních dní, ale vzestupů a pádů... ()
Dovolím si porušit zdejší tradici a nebudu hodnotit nový český seriál po první zhlédnuté epizodě. Učinil-li bych tak, obdržely by Hraběnky lepší čtyři hvězdičky. Poetické obrázky z českého venkova, dokreslující melancholickou atmosféru a občas pročísnuté zásahem blesku; výborní, typově přesně obsazení, herci; slušná hudba a solidní základ pro mnoho dramatických situací. Několik prvních epizod, stále sledovaných pod vlivem euforie z výjimečnosti Hraběnek oproti jiným současným českým seriálům, mi ani nevadilo, že na tom základě není nic moc stavěno. Syrové slovní konfrontace dvou a více postav však začaly čím dál častěji střídat ultratrapné momentky typu „mamča kupuje mobil“. Proboha, něco modernějšího by to chtělo! Pochybnosti o způsobilosti scénáristů napsat cca 16 hodin smysluplného děje, narůstaly přímo úměrně s množstvím scénáristických berliček, kdy je nám slovy neobratně vysvětlováno, proč postava činí, co činí. Očekával bych, že to bude dostatečně patrné z jejího „vnitřního prokreslení“. Bohužel není. Vrcholem všeho, špičkou ledovce bezradnosti, pro mě byl dialog zhruba tohoto ražení: (Muž jede na kole, nevšimne si nataženého drátu a vzápětí letí přes řídítka. Kolem jede koňmo mladá žena) – „Jste v pořádku?“ –V pořádku? Ano, ano“. Konec scény. U Formana by to svou zamýšlenou trapností bylo úsměvné, tady, míněno zcela vážně, to vzbuzuje leda tak lítost. Výše uvedený dialog navíc není veden v češtině, nýbrž zpolaanglicky, zpolaněmecky, s čímž souvisí další problém scénáře: zcela zbytečná snaha o protlačení „kosmopolitizujících“ prvků (děvočka z Ukrajiny, její pěstmi pěstění bratři, tajemný Němec). Podobně jako u Prison Breaku (mám to ale odvahu, srovnávat nesrovnatelné, viďte?), zpočátku snadno přehlédnutelné maličkosti vyrůstají do obludných proporcí a stávají se ohromně otravnými. Z nešikovnosti dramatické výstavby některých scén mě nejednou rozbolely všechny svaly v těle (ano, včetně mezižeberních). Když jsem celý rozbolavěný odcházel od sedmé epizody, bylo mi jasné, že tohle dál nemá cenu. Škoda no, snaha (by) byla. 60% ()
Typicky český seriál, který připomíná spíše dřívější tvorbu /20let zpátky/, ale řadím ho k těm lepším z těch novodobých. Výborné herecké obsazení od Léni Vlasákové až po Richarda Krajča a to tutti. Je fajn, když český divák vidí taky trošku jiné herce, než jen tu "slavnou" pětku dokola, víme?.Postavy jsou různorodé a jejich příběhy obyčejné s trably, které zažívá občas každý z nás. Navíc český venkov je hrozně krásný, takže škoda, že někteří třebas hodnotí jen podle jednoho dílu. ()
Tak na tohle jsem se fakt těšil. Nebyl vlastně jediný důvod, aby tomu tak nebylo. Skvělý Jaroslav Brabec, úžasní herci v čele s Josefem Abrhámem a kvalitu zaručující scénáristé. A přesně tak hluboký jako bylo natěšení, je teď moje zklamání. Po šesté epizodě jsem to vzdal. Po čase jsem si naschvál pustil asi patnáctej díl, a voni tam furt řešili TO POLE!!! Kdyby to vzniklo na Nově, která už dokázala pohřbít tak skvělej seriál, jako MÍSTO NAHOŘE, bylo by vše tak, jak má být. Takhle je to pro mě seriálový zklamání roku! Hvězdička navíc je pro Zuzanu Bydžovskou, která je nejlíp napsaná i zahraná. Aspoň teda do šestýho dílu. ()
Tenhle seriál zraje jako víno. Přiznám se, že současným českým seriálům se obloukem vyhýbám. Pokud jsem se někdy začala na některý dívat, zpravidla kvůli doplnění vzdělání, většinou jsem nevydržela déle než dva díly. Při českých seriálech se totiž nedokážu ubránit pocitu, že byly natáčeny především pro čtenáře Blesku, který se třese hlavně na průšvihy a skandály. Na Hraběnky mě původně nalákal trailer se zapadajícím sluncem a překrásnou hudbou. Ovšem jestli jsem podle něj čekala venkovskou idylku, nedočkala jsem se. Ale nedočkala jsem se ani vehementního zdůrazňování negativ současné společnosti, jak tomu u českých seriálů bývá. Příběh je úplně obyčejný, vyvíjí se zpočátku velmi pomalu, což může diváky odradit. Trvá dlouho, než do sebe jednotlivé epizodky začnou zapadat jak kolečka do hodinek. Ze začátku jsem měla trochu problém s některými postavami, jejichž konání a motivaci jsem ne úplně chápala (Marta Zuzany Bydžovské, Honza Richarda Krajča, ing. Vít Martina Stropnického). Ale jejich čas měl teprve přijít. Právě postavy a jejich obsazení jsou v tomhle seriálu tím nejcennějším, rozhodně nejde o nějaké umělé knižní figury. Speciálně mě dostala mamča Jany Hlaváčové a samozřejmě opilec Saša, poslední role Josefa Vinkláře. Zhruba od poloviny seriálu zjišťuju, že se při každém díle čím dál víc bojím, že už přijdou závěrečné titulky. Nebýt poněkud pomalého rozjezdu, bylo by to za plnou. ()
Galerie (48)
Zajímavosti (2)
- Hraběnky se natáčely převážně v obci Vysoký Újezd. Záběry na usedlosti, na které Hrabě (Josef Abrhám) a jeho rodina bydlí, se filmovaly nedaleko od Újezdu v obci Teletín. (karda1)
Reklama