Režie:
Jaromír PolišenskýScénář:
Jan DrbohlavKamera:
Jaromír MalýHudba:
Petr HanzlíkHrají:
Vladimír Dlouhý, Ingrid Timková, Alois Švehlík, Michal Dlouhý, Saša Rašilov nejml., Vlasta Žehrová, Vladimír Javorský, Oldřich Vlach, Igor Bareš (více)Obsahy(1)
Ďábelský nápad StB - falešná státní hranice uvnitř republiky - a fiktivní příběh lidí, kteří ji překročili. Námětem příběhu je tzv. akce Kámen, při níž agenti Státní bezpečnosti záměrně mystifikovali občany Československé republiky, kteří se pokoušeli o ilegální odchod do zahraniční, vytvářením falešných hranic i falešných pohraničních hlídek a vyslýchajících skupin amerických, německých a francouzských úřadů. Příslušníci Státní bezpečnosti při výsleších zadržené utvrzovali v domněnce, že skutečně překročili státní hranice naší republiky a získávali od nic netušících lidí informace, které byly následně používány v rámci trestního řízení. V průběhu této akce byly zatčeny téměř dva tisíce občanů Československé republiky a většina z nich se o tom, že se stali obětí komplotu, dověděla až po roce 1968. (Česká televize)
(více)Recenze (116)
Strašně mě mrzí, že tenhle film není moc známý, protože to je opravdu mistrovské dílo. Za prvé je tam dost tvrdý souboj bratrů (fiktivních i reálných) Dlouhých. Za druhé to má velmi slušnou atmosféru. Za třetí to má perfektní scénář. Za čtvrté tam je emocí jako ve třech normálních filmech. Pěkně tvrdá záležitost. 95% ()
Komunisti byli kurvy a proto od nich nemůžeme čekat nic jiného než kurvárny. Proto je k údivu, kolik lidí se takto (hranicí státu před oficiální hranicí státu) nechalo napálit. Samozřejmě se umím vcítit do beznadějné situace utíkajících. Tak mi tady hraj celý film na piano a já tě pak zastřelím i s tvou ženou. No kurvy. Ti by si s dnešníma muslimskýma imigrantama uměli poradit. Jenže oni vlastně zabíjeli lidi svého státu – tedy emigranty. ()
Ač skvěle natočené, neb výborně obsazené i zahrané a slušnou atmosférou disponující, pak žel patrně za účelem dramatizace tak příšerně překombinované a sem tam do očí bijícími kravinami nacpané, že nevytlačím více. Škoda, kdyby si scénárista nezkoušel hrát na Thufira Hawata, byla by to takřka dokonalá estébácká chatová swingrspárty. Dané téma se dalo podojit daleko lépe bez zbytečného romantizování. ()
Rok 2007, kdy film vznikl byl ještě filmařky jiný, než filmy, které vznikají dnes. Velký důraz byl na obsazení, i v malých rolích jsou zde kvalitní herci, kteří svoje řemeslo umí. Násilí je zde jen ve zcela nutném množství a s tím i vulgarismy, etc. Velmi kvalitně jsou zde zpracovány exteriéry a kostýmy, Vladimír Dlouhý i jeho bratr Michal si zde jako bratři zahráli protipóly v politického a lidského světa. Ten konec je smutný. ()
Když už ani ta železná opona není na svém místě, musíte se při klanění ve světlech reflektorů spokojit s jiným jevištěm.. Tragická epizoda z časů, kdy jste museli hrát podle jejich not a ani netušili, jestli to není falešně. Nehledě na televizní look fungují jak naléhavost premisy, tak i postavy, které přesvědčivě pokoušejí i tápou (na Dlouhé však byli všichni krátcí). Nezbývá než souhlasit s Winstonem Churchillem, který tvrdil, že komunismus je vzpoura méněcenných.. ()
Galerie (17)
Photo © Česká televize
![Swingtime - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/118/118616_fc86fe.jpg)
Zajímavosti (2)
- Když Pavel (Vladimír Dlouhý) diktuje Jiřímu (Alois Švehlík) tóny písně "In the Mood" a hraje při tom na klavír, zapomíná, že klarinet je nástroj laděný in B. Místo "C-E-G-C..." by měl říkat "D-Fis-A-D...", protože klarinet zní o tón níže než klavír. Stejně tak Jiřího zdůvodnění, proč nechal hry na klarinet, je poměrně zvláštní vzhledem k faktu, že při výuce se nepostupuje po tóninách, ale samotných tónech - zahrát B nebo Fis není o nic těžší než zahrát ostatní tóny. (L_O_U_S)
- Filmovalo se v Kytíně a Praze. (M.B)
Reklama