Režie:
Çağan IrmakScénář:
Çağan IrmakKamera:
Rıdvan ÜlgenHrají:
Halit Ergenç, Çetin Tekindor, Erdal Tosun, Tuba Büyüküstün, Binnur Kaya, Yetkin Dikinciler, Özge Özberk, Burak Çimen, Alaaddin Sakar, Ege Tanman, Bilge Şen (více)Obsahy(1)
Turecké rodinné melodrama spojuje generační konflikt a bolestnou národní minulost. Je to první turecký film, jenž se otevřeně vrací k vojenskému puči v roce 1980. Film mladého režiséra Çagana Irmaka se stal jedním z nejúspěšnějších filmů v historii turecké kinematografie. Je příkladem kvalitního komerčního proudu v současném tureckém filmu. Mladý Deniz, který během vojenského puče ztratil matku, cestuje k Egejskému moři, aby poprvé navštívil se svým otcem Sadikem dědečkovu farmu. Ten se kdysi zřekl syna, protože nesouhlasil s jeho politickými aktivitami. Deniz se octne uprostřed excentrické rodiny, kterou dosud neznal. Melodrama postupně zvyšuje svůj emocionální náboj a divákovo zaujetí příběhem. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (10)
Můžou vás štvát české vztahové filmy, můžete nesnášet americké bijáky, kde se rodiné hodnoty cpou i doprostřed mezihvězdných bitev, ale tahle obnova zpřetrhaných rodiných pout zasazená na turecký venkov vás stejně dostane. Babam ve Oğlum pracuje v zásadě s jednoduchým a nijak objevným příběhem, ale má úžasnou schopnost diváka strhnout i bez máčení se v umělosti, patosu a sebedojímání. V západních filmech skoro nevídaná věc, ale turečtí filmaři to evidentně dokáží vybalancovat stejně elegantně, jako jejich kolegové z Íránu či Indie (pokud jde o artové filmy, tedy). ()
Z filmu jsem si odnesl velmi rozporuplné pocity. Všichni se tady u toho rozplývají, takže si pošmáknu na negativních dojmech. Je to až bollywoodsky přeslazené a exaltované drama, všechny ženské postavy mi vyloženě lezly na nervy, nečekejte nic víc, než velmi prvoplánový doják a explozi rodinných objímaček. Přesto musím uznat, že je to řemeslně celkem slušná práce (až na několik pokusů o umělecké záběry, kdy režisérova fantazie hrubě překročila jeho technické možnosti), film rozhodně neurazí. Pokud je to ale nejlepší turecký film tohoto tisíciletí, pak se asi na chvilku podívám někam jinam. ()
Velmi příjemný snímek, který je bez problémů uvěřitelný. Okolnosti jsou smutné, ale film vlastně vyznívá velmi pozitivně. Zaujala mě absolutní absence negativních postav. Pokud si chcete odpočinout od katastrofických a tragických filmů a nechcete zrovna přejít k bezduché komedii, tak tento film mohu vřele doporučit. ()
Velmi příjemná i dojemná vztahovka po ose otec, syn a vnuk, kde nahlédneme pod pokličku nakonec celé velké farmářské rodiny na tureckém venkově, je univerzálně pochopitelná a platná. A přitom je svá. Vše je nahlíženo pohledem malého chlapce, který přijel z města s otcem do vsi u Egejského moře, miluje rodokapsy, teprve se učí poznávat svět dospělých, a běhá po strništi bos, ale tak nějak lehčeji - zřejmě dobrý ročník. ()
Netajím svoje sklamanie z tohto presláveného filmu, keďže úplne všade som na neho počúval len samé ódy a chvály. Ten začiatok bol veru poriadne dramatický (asi jediná scéna z ktorej mi bolo tak trochu do plaču), potom sa to bohužiaľ zvrhlo na akúsi rodinnú seansu na vidieku, kde každý s každým dobre vychádza. Teda okrem Sadika a jeho otca, medzi ktorými sú vzťahy na bode mrazu - a to všetko kvôli tomu, že Sadik odmietol žiť život, ktorý otec pre neho naplánoval. No keď sa to tak vezme - bola to taká priemerná melodráma s niekoľkými dojemnými scénami, ale inak nič moc extra. Doteraz neviem ako môže byť toto považované za film, ktorý údajne rozplakal celé Turecko. Keď už ma nejaký turecký film dokázal naozaj dojať a rozplakať, tak to bol Aşk Tesadüfleri Sever. ()
Galerie (3)
Photo © Maxximum Film und Kunst GmbH
![Babam ve Oğlum - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/638/160638239_f8a411.jpg)
Reklama