Režie:
Åke SandgrenScénář:
Kim Fupz AakesonKamera:
Erik Molberg HansenHudba:
Magnus JarlboHrají:
Sofia Ledarp, Jonas Karlsson, Rolf Lassgård, Camilla Larsson, Gustaf Hammarsten, Mats Blomgren, Lena B. Nilsson, Roger Storm, Mårten Klingberg (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Známý dánský scenárista Kim Fupz Aakeson v roce 2007 spojil tvůrčí síly s režisérským veteránem Akem Sandgrenem a výsledkem jejich spolupráce se stalo pozoruhodné drama oceněné hned třemi Zlatými labutěmi na mezinárodním filmovém festivalu v Kodani. V centru příběhu pak stojí zvláštní, nikoli však nereálný milostný trojúhelník, jehož účastníci již brzo poznají, že láska rozhodně nemusí přinášet pouze dobro.Hlavní hrdinkou je zde Lena (Sofia Ledarpová), žena, která si prošla traumatizujícím vztahem s charismatickým, ale násilnickým Hannesem (Jonas Karlsson) a nyní si léčí své rány pod ochranným křídlem rybáře Alfa (Rolf Lassgard). Poklidný život však končí v momentě, kdy je Hannes propuštěn z vězení, kam byl poslán poté, co Lenu zbil a znásilnil. Jeho bývalá přítelkyně totiž i přes všechny hrůzy, co s ním zažila, stále nedokáže odolat Hannesově kouzlu a utěšuje se myšlenkou, že se její milenec v nápravném zařízení skutečně změnil. Jenže realita je poněkud jiná. A navíc je zde ještě Alf, který Lenu hluboce miluje a utápí se v nesnesitelném žalu, který by mohl zaplašit pouze Lenin návrat. Ten však nepřichází. A stejně tak je nepředstavitelné, že by celá tato situace mohla mít jiný než špatný konec. Otázka pouze zní, o jak moc špatný konec půjde. (oficiální text distributora)
(více)Recenze (12)
Nesvojprávna masochistka sa nechá otĺkať frajerom, ktorý jej raz tak dá po hlave, že už takmer úplne osprostie. Frajer ide do väzenia, ona sa vydá za nejakého papučnatého dedka, ale akosi odpadáva, lebo má poškodený mozog z toľkých rán po hlave. Ale dedko jej nie je schopný pridrbať, tak keď vyjde ten frajer z väzenia, uteká si po ďalšiu nakladačku. No a dopadne to tak, ako to dopadne... ()
Výborné životní drama, kde je nádherně vidět, že láska je občas dost nepochopitelná a hlavně neuchopitelná záležitost, proto právě název samotný. Švédové se s tím opět poprali s klasicky nonšalantní grácií a deprese je z filmu cítit až do samotného závěru. Tady bych už snad jenom dodal, že příběh sice nijak závratně drtivý není (proto ty čtyři hvězdičky), ale ten závěr to dokáže rozlomit opravdu důkladně. Tak opravdově jsem se u filmu dlouho necítil...opravdově...já nevím jak jinak to popsat. Prostě jako obyčejný člověk, sledující obyčejný film, o životě obyčejných lidí, prožívající každý život nějak, a dokazující mi, že každý ty problémy má. Tak nějak se sledováním skandinávských filmů dostávám stále blíž k otázkám sebevraždy jako takové. Tedy...proč vůbec jsou, k čemu a co tím daný člověk docílí....Například tento film mi to nádherně ukazuje, ale popravdě se k tomu všemu obrátil lidštěji, přijatelněji, a to se mi hrozně líbilo, i když konec je teda síla, která za to stojí vidět. ()
„Pořád na to myslím. Jedním z posledních případů, kdy jsem zatahal Lenu za vlasy…a bouchnul jsem jí hlavou o šatník. Myslím na to, jak často jsem to dělal. A najednou…se mi to zdálo jako normální věc.“ - „A teď, Hannesi?“ - „Teď…teď musím žít sám. Takže se to už znovu nestane.“ Co cítí žena, která byla týrána a mlácena, když pustí z vězení jejího trýznitele? Co se jí honí hlavou? Strach, nenávist…nebo láska, touha odpustit a uvěřit, že má smysl dát druhou šanci? Člověk by chtěl až cynicky dodat, že ty otřesy mozku zřejmě udělaly své…každopádně nebudu zastírat, že má empatie k Leně byla postupně převálcována hloupostí hlavní hrdinky. A místo omluvného: „Láska je slepá“ mi v hlavě stále víc znělo: „Kdo chce kam, pomozme mu tam,“ což nakonec převážilo. A litoval jsem jen troubu Alfa a jeho zoufalé, naivní chování. Ale takhle hořce už to někdy chodí…za mě to budou slušné 4*. „A o tom to právě je. Možná jsem na špatném místě a snažím se přijít na to, co se stalo. Myslel jsem, že toho vím o lásce hodně. Už si to nemyslím.“ ()
O tom, že násilník a jeho oběť jsou k sobě přitahování nepřekonatelnou silou.... S odstupem na plátně mi ta hlavní hrdinka přišla nepřekonatelně hloupá. Ale to se to hodnotí, když v tom člověk nejede.... ()
Filmy, kde účinkuje tučný dobrácky prďola Lassgard, ma už prestávajú baviť. Ženskú je lepšie vôbec nekomentovať, je to presná obdoba zhypnotizovanej veverice, ktorá v džungli najskôr strnulo zíza na pytóna a potom mu pomaly vlezie do papule. ()
Mdlá depka, ktorá dokazuje, že ženy sú nevyspytateľné a netreba hľadať za ich dôvodmi, rozhodnutiami a činmi akúkoľvek logiku. ()
Tiché, intímne, bolestivé, znepokojivé, nepochopiteľné a práve v tom všetkom a v tom, čo sa deje okolo nás (mňa) pravdivé a reálne. Geniálne naliehavá (i Vivaldiho) hudba. ()
„A o tom to právě je... Možná jsem na špatném místě a snažím se přijít na to, co se stalo.“ Dojímavý príbeh o tom, ako sa s jedným problémom vysporiadajú ľudia rôznymi spôsobmi - emóciami z lásky. Sofia Ledarp, Jonas Karlsson, Rolf Lassgård – výborné obsadenie, všetkým trom úloha sadla ako ušitá na mieru. Po čase sa dostanete do stavu, že sa neviete rozhodnúť, komu z troch hrdinov držať palce a kto z nich si zaslúži to, čo sa deje. Život je zvláštny - snažíte sa zo všetkých síl a napriek tomu si veci idú vlastnou cestou. Mne, ako žene, vadila Lenina naivita. Ale možno to vykresľuje náš častý postoj - nevieme, čo vlastne chceme. ()
Příběh nepoučitelné ženské, takové, o jakých čteme dnes a denně. Jednu chvíli jsem se lekla, že ten její nový ochránce bude stejný, jako Hannes. Ze statistik je známo, že ženy si vybírají stále stejné typy, takže z bláta do louže. No, tady to dopadlo trochu jinak, samozřejmě se vrátila, ale jak to dopadlo - asi si musím domyslet. ()
Proboha, proč věnovat celý film tupým nanynkám? ()
Násilí je téma vděčné, filmaři vyhledávané, a to, že i podobné filmy vznikají je záslužná práce. Velkým plusem tohoto snímku je jeho jednoduchost, nic komplikovaného. Tři hlavní postavy, kolem ženské hrdinky neúspěšné našeptávačky, od začátku je divákovi jasné, že neponaučitelná Lena se k Hannesovi vrátí. Ale co potom ... ? ()
Myslím že všichni budou odsuzovat chování hlavní hrdinky, někdy to ale v životě takhle destruktivní je. Závěr mohl být silnější, ale i tak... Já jim to všem věřila... ()
Reklama