Režie:
W. S. Van DykeHudba:
Herbert StothartHrají:
Norma Shearer, Tyrone Power, John Barrymore, Robert Morley, Anita Louise, Joseph Schildkraut, Gladys George, Henry Stephenson, Cora Witherspoon (více)Obsahy(1)
Patnáct let společnosti Metro-Goldwyn-Mayer zapsalo se nesmazatelným písmem do dějin filmové tvorby. "Ben Hur", dílo které vzkřísilo historii starověku, bylo nástupem této továrny na sny. A letos v patnáctém roce svého trvání, přináší tato světová společnost nový, velký jubilejní film MARIE ANTOINETTA, kterým chce dokumentovat všechnu svou vyspělost uměleckou i technickou. Je to tečka za větou filmového pokroku, je to mezník v dějinách filmového umění, je to hvězda mezi filmy. Celý svět se sklání s obdivem před tímto velkolepým jubilejním dílem i před jeho slavnými představiteli, jimiž jsou NORMA SHEAREROVÁ a TYRONE POWER. Jubilejní film "Marie Antoinetta" je zlatým hřebem produkce - je vítězstvím společnosti Metro-Goldwyn-Mayer. (oficiální text distributora)
(více)Videa (1)
Recenze (12)
Velmi romantický příběh o nejmladší dceři císařovny Marie Terezie, kterou dějiny znají jako Francouzi dodnes nenáviděnou královnu, Marii Antoinettu. Tato černobílá verze, dobře obsazená, zahraná i výpravná, která se více věnovala i králi Ludvíkovi XV., který vlastně spolu se svou favoritkou du Barry „pomáhal“ francouzskou revoluci připravit, ta novější nám je ukázala vlastně jen při milostných hrátkách. Film nám nabídl příběh přerodu Marie Antonie, nedospělé rakouské arcivévodkyně, dívky plné citu a očekávání, v nešťastnou ženu v cizí zemi, která pak potká lásku i splní cíl v podobě narození dauphina, aby se nakonec jako dospělá žena obávala o osud milované rodiny. A mně osobně nevehnala do očí slzy žádná ze scén s hrabětem Fersenem ale naprosto mě vzala poslední společná večeře královské rodiny (večer před Ludvíkovou popravou). Historicky to sem tam zaskřípalo, ale ne nijak zvlášť, dokonce i ten pokus o útěk s Fersenovou pomocí je fakt, takže i ta romantika v tom vztahu byla asi na místě (nebyl to jen poměr, jak se nám snažila naznačit verze moderní, i když s těmi dalšími ženami měla samozřejmě pravdu), prostě čtyři a čtvrt čokoládové hvězdy orion... PS: Zamýšlela jsem se i nad tím, zda skutečnost, že hraběte Fersena nehrál Robert Taylor, ale že si Norma Shearer „vydupala“ Tyrona Powera, mohla zapříčinit, že to u mě není plný počet hvězd. Odpověď je jednoznačná, ač vzhledem k mým ostatním komentářům velmi překvapivá. Nezapříčinila... ;-) Neboť, ačkoli by to tam Robertovi zajisté velmi slušelo, přece jen švédský hrabě je švédský hrabě a do téhle role se svým vzhledem nehodil ani náhodou...Takže, díky, Normo... :-)) ()
Francúzska revolúcia prerozprávaná z pohľadu kráľovnej Antoinetty. Vyberá si uhol, v ktorom je hlavná hrdinka vrhnutá do ťažkého kolesa osudu, napriek tomu sa chce zachovať čestne a byť na strane tých spravodlivých. Aký to rozdiel oproti francúzskym filmom. Prvá polovica filmu sa venuje viac romantike (priestor dostáva mladý Tyrone Power) a mňa občas nudila, druhá polovica popisujúca jatrivé dejinné udalosti Francúzska je už ale o niečom inom, dostavujú sa silnejšie dramatické prvky, palácové intrigy a film (ne)očakávane nekončí happyendom. Film preto napriek ohromnej 2,5-hodinovej stopáži zanecháva dostatočne silný dojem. Neznáma Norma Shearerová v hlavnej úlohe milo prekvapila, rovnako ako Robert Morley. ()
První zvukové zpracování ze života francouzské královny. Norma Shearer je jako Antoinette úchvatně krásná, něžná, jejího obdivovatele Axela Fernsena hrál Tyrone Power a já věřím, že divačky ronily v té době určitě nefalšované slzy dojetí (jako jsem je ronila já) :). Takový krásný, a nešťastný pár. Mimo to byl film nominován hned 4 krát na Oscara, takže jej lze považovat za dívatelný. Měla jsem možnost porovnávat s novou Antoinettou, ale o tom až zas někde jinde... ()
Vše, co verze z roku 2006 postrádala, tohle má. A mnohem víc. Norma Shearer je krásná a hraje moc dobře, vše je za časů monarchie správně nablýskané a elegantní, po revoluci špinavé a smutné. Já pořád říkám, že Francouzská revoluce byla chyba. Chudák Marie Antoinetta, udělali si z ní obětního beránka a odnesla to za všechny před sebou. Románek hlavní hrdinky s Tyronem Powerem byl krásný, smutný a romanticky tragický. Nemám co vytknout, snad jen, že Norma Shearer v posledních scénách bez make-upu není to pravé ořechové... ()
Galerie (38)
Zajímavosti (4)
- Reportáž z příprav na premiéru je k vidění v dokumentu Hollywood Goes to Town (1938). (NinadeL)
- Druhý film, který stál mezi Marion Davies a Normou Shearer, se připravoval ještě za života Irvinga Thalberga (manžela Shearer), který zemřel v roce 1936. William Randolph Hearst (patron Davies) dostal nabídku celý film zafinancovat, pokud by hlavní roli měla hrát Davies, což odmítl. Davies po aféře odešla od MGM k Warnerům a po krátké kariéře u nich ukončila svou kariéru. Shearer se k Antoinettě vrátila po porodu a po smrti manžela, ale ani ona se dlouho už ve filmu neudržela, protože vytoužená Antoinetta byla finanční propadák. (NinadeL)
Po Meinertově němém filmu Marie Antoinetta - Život královny (1923) se jedná o druhé filmové zpracování (a první zvukové) tragického osudu poslední francouzské královny Marie Antoinetty, dcery Marie Terezie a manželky Ludvíka XVI., o kterém budu klidně tvrdit, že jestli někdy nastala "dokonalá konstalace", tak to bylo zřejmě ve chvíli, kdy se vybíral cast tohoto filmu - přesto byl ve své době tento snímek spíše nákladným propadákem (zejména kvůli opadající slávě Shearer, která podle zlých jazyků již nebyla lákadlem pro diváky). Film je nepochybně one-woman show vynikající Normy Shearer, v té době nekorunované královny MGM, označované samotným studiem za "The First Lady of the Screen" (s uvedenými označeními to samozřejmě chce brát krapet s rezervou, neboť "slečna Shearer", jak se od zaměstnanců studia nechala sama oslovovat, byla přítelkyní a matkou dětí Irvinga jr., dědice studia MGM. Zajímavostí o Shearer určitě je, že šilhala, což se jí před kamerou dařilo silou vůle úspěšně maskovat :-D). Shearer každopádně táhne tento film od začátku do konce a její proměna z náctileté naivní husičky, jejíž připitomělej smích a afektovanej písklavej hlásek mi ještě druhý den po zkouknutí filmu zněl v uších, až po zničenou ženu před popravou, která je ale stejně úplně mimo reálný život, je vynikající. Nezaostávají ale ani další, zejména Robert Morley v roli psychicky narušeného a fóbiema trpícího Ludvíka XVI., až po dokonale slizského a floutkovského rakousko-uherského rodáka Josepha Schildkrauta, který si pod tunama make-upu zahrál roli Duka d'Orléans. Nepřehlédnutelný je též mladý Ty Power jako milenec Antoinetty hrabě Axel de Fersen, který ale dle mého názoru neměl příliš prostoru a možností svou postavu rozvinout, nicméně i tak je ve své roli dobrý a samozřejmě se na něj dobře kouká :-D. Černo-bílá tomuto filmu neskonale sluší, dodává mu úžasnou atmosféru a podtrhuje nádherné a monumentální kostými, které v ní obdivuhodně vynikají. Jediným negativem tohoto filmu je snad jenom jeho délka, takže některé scény jsou zbytečně roztahané, což ale vyvážují vynikající herecké výkony a celková síla příběhu. Je škoda, že se filmu nepodařilo ani jednu ze 4 nominací na Oskara proměnit v sošku. Normě Shearer, pro kterou toto byla v pořadí již 6tá nominace na tuto cenu, vyfoukla cenu za hlavní ženskou roli Bette Davis za film Jezebel a Robertu Morleyovi, pro kterého byla tato role debutem, za vedlejší mužskou roli zase Walter Brenman za film Kentucky. Zajímavostí je, že údajně původně MGM plánovalo do role hraběte Axela obsadit jejich "stájovou hvězdu" Roberta Taylora, nicméně Shearer poté, co se setkala na jedné večeři s Powerem, přemluvila tuto hvězdu Century Fox, aby si zahrála po jejím boku. Foxi souhlasili (i když to bylo poprvé a naposled, neboť se nepřenesli přes skutečnost, že si jejich leading man č.1 , i když za tučný honorář, zahrál u MGM pouze vedlejší roli) a Powera "zapůjčili". Traduje se také historka, že polibek při prvním setkání Antoinetty a Axela pojmula Shearer tak vášnivě a dlouze, že musel být sestříhán - Power údajně až takové nadšení nesdílel. () (méně) (více)