Režie:
Bohdan SlámaScénář:
Bohdan SlámaKamera:
Diviš MarekHudba:
Vladimír GodárHrají:
Pavel Liška, Zuzana Bydžovská, Ladislav Šedivý, Marek Daniel, Tereza Ramba, Marie Ludvíková, Zuzana Kronerová, Miroslav Krobot, František Prošek (více)Obsahy(1)
Mladý muž z Prahy přestupuje na malou vesnickou školu jako učitel. Rozhodl se utéct od všech svých bezvýchodných vztahů do prostředí, kde snad bude moci najít sebe a další životní cestu. Postupně se sblíží s okolím, především s rozvedenou farmářkou a jejím dospívajícím synem. Lidské vztahy jsou ale komplikované, zvláště ve filmech Bohdana Slámy. Učitel totiž miluje syna, jehož matka je zamilovaná do něj, a syn miluje dívku, která mu uteče... V tomto filmu se zkrátka lásky míjejí, žádná z nich nedosáhne naplnění, ale podstatná je bolest jejich duše, kterou tu režisér nepateticky a přesto s pochopením a dojímavě zachytil, a hledání východiska ve vzájemném odpuštění. Vyrovnat se s odlišností je komplikovaný proces... Pavel Liška v titulní roli dokázal vymodelovat emoce muže, který se zmítá v uzamčeném kruhu své duše, svého údělu. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (665)
SPOILERY! Novostavba vybudovaná na starých dobrých základech, aneb dejte na plac homosexuála se ztrápeným výrazem, do něhož se zamiluje postarší matka...on ale do jejího synáčka (no néé, že by reprodukce zápletek z mexických telenovel?)...ehm...a pak nechte reagovat mezi sebou. Synkovi tu povahu trochu vybarvěte pastelkami, tu homosexuálovu nechte černobílou. Matku nechte zcela sympatickou a navrch jí na bedra složte náklad těžkého údělu. A promíchejte, zatřepejte a podávejte jako super lidské drama. Působí to triviálně? Ano, působí. A hned bych šel s hodnocením níž, kdyby tuhle látku netočil Sláma. Ten totiž dokázal, že i podobná témata umí zpracovat řemeslnicky zručně (střih) i audiovizuálně působivě. Příběh je k ničemu, ale provedení je dobré. Je úspěch, že jsem se moc nenudil, u podobných filmů, který z diváka ždímají emoce tím, že zaměstnají scénáristy Rodinných pout či Velmi křehkých vztahů, aby ze sebe vypudili další citovku, se strašně nudím. K hereckým výkonům mám výhrady zejména u mladých herců. Liška je na průměru, ale Bydžovská ten film táhne výtečným výkonem. ()
HUDBA: Vladimír Godár; Dlouhé záběry bez střihu, naprosto skvělá kamera Marka Diviše, jemná režie, excelující Zuzana Bydžovská, decentní Pavel Liška... pro mě nejlepší film Bohdana Slámy. Vytknul bych jen některé dialogy, které nevyznívají moc přirozeně, ale to jen maličkost v porovnání z ostatními kvalitami filmu. ()
Nádherně lidský příběh o hloubce, kráse a neuchytitelnosti lidské duše. O našich nezměrných citech, často skrývaných v našem vlastním strachu. O člověku jako křehké bytosti, který je lapený v pastech okolního světa a uvízlý ve svém vlastním bludišti. O pocitech schovaných za prostými slovy, smutnými úsměvy a pohledy plnými touhy. Výkon Pavla Lišky je obdivuhodný. Zcela se ponořil do postavy uzavřeného, vnímavého a citlivého člověka, který se z rušného velkoměsta sám před sebou uchýlí do klidu a ticha venkova. Chce zůstat osamocen právě proto, že touží po čisté, opravdové lásce, ale ještě větší strach má z toho, že by o ni mohl přijít, nebo že ji nikdy nenajde. Dokáže lidem porozumět, naslouchat jim. Když pozná lidi, na kterých mu začne záležet, nechce, aby byli nešťastní, aby jim někdo ublížil. Chce jim pomáhat tak, jak to on sám sobě možná nedokáže. Někdy však takový člověk zůstane opět sám, opuštěn těmi, které nejvíce miluje. Potřebuje, aby v něm někdo našel jeho odlišnost a to, čím si někdy přeje nebýt. Aby mu porozuměl a ukázal, jak je na něm toto důležité. Nebo snad ještě více si přeje, aby toto vše našel v někom jiném. V člověku, který by pro něj byl jako příroda - nevyzpytatelný, krásný, drsný a s vlastní jedinečností. Takového zde najde v podobě Ládi. Svou vzrůstající náklonnost k němu však skrývá. Strach, že ztratíme člověka, jeho důvěru či pochopení, nás dělá ještě slabšími. Všechna naše přání, naděje a vášně jsou neustále svazovány naším strachem. Raději jimi žít, než poznat bolest skutečnosti a odmítnutí. Lišku herecky zdatně doplňuje Zuzana Bydžovská a taktéž zajímavý Láďa Šedivý, který na to, že s herectvím neměl dosud nic společného, se své role zhostil brilantně. Ztvárnil problémového puberťáka, který je nepřístupný a vzpurný, s vlastní vystavěnou zdí, ale tímto vším překrývající svůj pocit osamělosti a neschopnost mít sám sebe rád. Právě s jeho složitou povahou se učitel ztotožní. Na druhé straně je tu Marek Daniel. Nevím, čím to je, ale on má prostě dokonalý ksicht na nesympatické role:) Naprostý protipól učitele. Protivný a arogantní kretén z velkoměsta, který by potřeboval dostat přes držku. Při sledování jsem často měla slzy v očích a mrazení po těle. Zvláště, když se ve filmu objevila ta nádherná skladba od Vladimíra Godára s hlasem Ivy Bittové - Ecce Puer. Ta skladba je tak nádherná a bolestná, že mě mrazí, jen slyším úvodní tóny. Pro mě jeden z nejlepších a nejsilnějších filmů naší kinematografie posledních let. Nyní, již po zhlédnutí plně chápu zvolenou symboliku ulity. Či jak jinak by ještě mohlo být všechno z filmu zobrazeno v jediném předmětu? Člověk vzešel z přírody a měl by, i v dnešní době, být co nejvíce její součástí. Venkovský učitel není jen příběhem jediného člověka, může se dotýkat spousty z nás. Je to o pocitu člověka odlišnosti, který máme vůči všem ostatním, ale zároveň přání splynout s davem a být jako ti ostatní, kteří pro nás někdy mohou být jednoduší, obyčejní a nudní. Straníme se jich, ukrýváme se před nimi, ale přitom bez nich nedokážeme být. Schováváme se, protože si přejeme, aby nás někdo našel. Cítíme se být ošklivými, ztracenými a podivnými. Chceme se schoulit někam do rohu a být schovaní před krutostí lidí a světa. Máme pocit, že jediná tvrdě mířená věta by nás dokázala srazit na zem. Jindy jsme zase plni síly, odvahy a pocitu, že bychom zvládli vše na světě. Je to jako velká místnost bez oken, v níž se stále pohybujeme. Je to jako stát před zavřenými dveřmi a nevědět, kde bychom našli klíč. Chceme se však skutečně dostat ven? "Věříš v Boha?" - "Rád bych. Ale nevím, jak se to dělá.", "Měl jsem strach." - "Strach? A z čeho?" - "Z toho, že bych Vás mohl ztratit..." () (méně) (více)
Bohdan Sláma se nám rozhodl předvést, že se v českých vesničkách nemusí jenom pořádat česko-francouzské svatby nebo modernizovat kravín. Může tam také přijet pražský učitel (v bezchybném podání Pavla Lišky) a zkusit si dát konečně život dohromady. Stačí, když ho obklopíte uvěřitelnými postavami, které se nesnaží jen existovat na plátně a může vám z toho vylézt velice dobré drama, které o hlavu převyšuje zbytek současné české produkce. 8/10 ()
Bohdan Sláma mi opět dokazuje, že je česká režisérská špička. Určitě to není bezchybný film, občas zatahají ua uši dialogy a herecký projev teenage herců v některých scénách. Ale Slámova režie je vynikajicí, famózní obrazová stránka plná dlouhých záběrů (a když říkám dlouhých, tak sakra dlouhých, můj odhad je že celý dvouhodinový film neobsahuje víc než 200 střihů. Liška a Bydžovská vynikajicí. Tam, kde na to jiní režiséři jdou přes střih, sláma využívá vnitrozáběrovou montáž a zprostředkovává autentický "touch of reality." Invenční použití hudby, je tu pouza ta diegetická (uvnitř filmového protoru), která často fikaně přechází v nedigetickou a naopak. Nejdůležitěší ale je emocionální reozonance, kterou se Slámovi ve mně podařilo vyvolat steně jako u Štěstí, zkrátka situace kdy se s nkterými pocity, náladami i názory postav ztotožníte a máte chvilkový dojem, že "je to o vás." Bravo. 90%. P.S. kameraman Marek Diviš by s přehledem mohl jet točit do Hollywoodu a dovolím si zde parafrázovat Isherwooda: "věřte, že Český lev za kameru pro příští rok je již rozdán" ()
Galerie (23)
Zajímavosti (16)
- Mariin (Zuzana Bydžovská) statek i učitelův (Pavel Liška) filmový domov byly vybudovány pouze pro účely tohoto snímku. Filmaři totiž nenašli dostatečně velká stavení, která by umožňovala natáčet dlouhé záběry tak, aby se kamera mohla bez omezení pohybovat prostorem spolu s herci. Obě stavení byla postavena v květnu 2007 a ještě před začátkem zimy byla zbourána. (DaViD´82)
- Náročná scéna porodu telete na konci filmu byla natočena na jeden pokus a probíhala za asistence chovatelů. I přesto mají však na porodu hlavní zásluhu trojice Ladislav Šedivý (chlapec), Zuzana Bydžovská (Marie) a Pavel Liška (učitel). (Saur.us)
- Neherce Ladislava Šedivého, který hraje chlapce, našli filmaři na nedalekém odborném učilišti, kde se učil zámečníkem. (Siriuss)
Reklama