Režie:
Pascale FerranKamera:
Julien HirschHudba:
Béatrice ThirietHrají:
Marina Hands, Jean-Louis Coullo'ch, Hippolyte Girardot, Hélène Fillières, Bernard Verley, Anne Benoît, Jean-Baptiste de Laubier, Sava Lolov (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Málokdo ví, že kdysi tak skandální román D. H. Lawrence Milenec lady Chatterleyové měl dvě mladší literární verze. Režisérka si pro svůj film vybrala tu druhou, vydanou ve Francii pod názvem Lady Chatterley et l´homme des bois. Na rozdíl od adaptací britských, francouzských, amerických i od české televizní adaptace z roku 1998 (se Zdenou Studenkovou, Borisem Rösnerem a Markem Vašutem), jež vycházely z oné nejslavnější třetí verze, tato neakcentuje tolik sociální, společenské ani vypjatě erotické motivy, ale klade důraz na příběh vášně, z níž se zrodí osudová láska dvou osamělých lidí. Třiadvacetiletá Constance se provdala za důstojníka a majitele dolů Clifforda Chatterleye. Píše se však rok 1917 a novomanžel se vrací z války jako mrzák. Mladý pár se uchýlí na venkovské sídlo Wragby, vzdálené veškerému společenskému dění. A tam se osamělá, nešťastná lady setkává s hajným Olivierem Parkinem a vzplane mezi nimi vášnivý hluboký cit. (MFF Karlovy Vary)
(více)Recenze (34)
Není to bez chyb, ale že je to vysoký nadprůměr mezi adaptacemi, o tom žádná. Ale hleďme na zdejší reakce: ode zdi ke zdi! Pro mě je ale paradox spíš v tom, že tohle je nejlepší filmová Lady Chatterleyová, jakou jsem viděl, přestože vychází z méně známé verze slavné, kdysi zakázané a pronásledované knihy. Jejího ducha vystihuje přesně (a D.H.L.. se zajisté v hrobě neobrací, naopak radostí tancuje kozáčka.) Ano, takto byly britské vyšší vrstvy zbavovány zbytků viktoriánství, když většinu už z nich strahala I. světová válka. Skvělý, citlivý, smutný, ne úplně tragicky vyznívající film. ()
Zatím jsem se bezmezně obdivovala jen verzi se Zdenou Studenkovou a oceňovala jsem variantu s Joely Richardson, nyní musím zatleskat i této. Upřimnost a naléhavost pocitů ztvárněných Marinou Hands a Jean-Louisem Coullo'chem, to je něco nevýslovného. Tak samozřejmého, spontánního a trvalého. Jsem nadšena, spokojena a vzrušena na nejvyšší možnou míru. ()
Film, který zcela jasně vychází z Lawrencova (nejen v tomto románu, ale třeba i novele Lišák) vitalistického pojetí života (a neromantizující sexuality, v žádném případě vášnivé - to bylo Lawrencovi zcela cizí) jako součásti přírody s jejími zákony přežití (ale vyjádřenými jemně a decentně) plus zkušeností dělnického chlapce se sobeckou vrstvou podnikatelů (ovšem na rozdíl od Russellovy verze z britských podnikatelů nedělá téměř fašisty), Navíc filmařsky nápaditě zpracováno (hospodyně píšící dopis lady, scény s koupáním v moři pojaté jako domácí amatérské filmové záběry), s inspirací hlavně v Rivettových dlouhatánských záběrech. ()
Ťažko opísať ten pocit keď dočítam kvalitnú knihu a následne vidím takéto úbohé spracovanie. Rozhodol som sa, že už nebudem vypisovať všetky negatíva a hlavne porovnávať, bola by to urážka Lawrencovho diela. Namiesto toho vám zacitujem úryvok z pôvodného románu, nech vidíte ten rozdiel keď ste dopozerali tento brak. "Jemnosti vášne, výstrelky zmyselnosti. A bolo potrebné, od vekov bolo potrebné vypáliť falošný stud a pretaviť najhutnejšiu rudu tela v rýdzi kov. V ohni čírej zmyselnosti. Za tú krátku letnú noc sa veľa naučila. Kedysi by si bola myslela, že pri tom by žena umrela od hanby. A namiesto toho umrela hanba." D. H. Lawrence - Lady Chatterley's Lover // No a teraz, aby toho nebolo málo, sa dočítam v tunajšom obsahu, že sa jednalo o spracovanie "mladšej literárnej verzie". Neviem síce čo je na tom pravdy, ale už len to slovné spojenie mi príliš nedáva zmysel. A hlavne, čo je to za inú verziu (resp. jej spracovanie), keď jediné rozdiely spočívajú v tom, že začne v štvrtine knihy, postavy sú odfláknuté, časť keď je Connie v cudzine trvá asi tri minúty a koniec je zmenený asi takým štýlom ako keby tvorcovia použili materiál vzniknutý z toho ako si ich decko kreslilo do pôvodnej knihy. A aby som nezabudol, Mellors je premenovaný na Parkina. ()
Adaptovat román, jehož význam pro mnohé tkvěl v tom, že šokoval tématem a zpracováním, publiku, které snad již ani šokovat nelze, protože je přesyceno explicitními a zcela popisnými scénami je opravdu úkol těžko řešitelný. U této knihy asi stojí za to, vrátit se prostě ke čtení. A zjistím si zda je dostupná tato verze románu. Děj románu je dnes běžný - nespokojenost, nuda a z ní plynoucí nevěra - za kterou se "hrdinka/hrdina" ve své době "nově" nestydí - jen "svůj upřímný cit tají". Dnes běžné až to děsí. Mě celkem vyhovoval trochu netypický "hajný", který je úplně obyčejný, nejistý mužský a právě touto adaptací jsem se s postavou Parkina trochu smířila. Zatím jsem vždy viděla jeho postavu pojatou mnohem sebejistěji a agresivněji - ne nutně horoucněji. Lady Chatterley není právě hrdinka, s kterou bych dýchala. Podobně jako Bovaryová nebo Karenina(Karenina je ovšem literární klasa) mě její vzlety a pády mohou dojmout, ale soucit s její citovou/sexuální výchovou má své meze. Její tak trochu z dnešního pohledu tuctovost (myšleno pozitivně - citlivá, holčičí Connie) mi taky nepřišla marná. Přesto román opravdu stojí za přečtení. Nicméně děj a pocit knihy (i její politické pozadí a společenské klima té doby tato adaptace plně nevystihuje a je spíš formálně příjemným poklidným pokoukáním, formou, kterou jistě úspěšně prominu a celou žáležitost ochotně zapomenu. ()
Galerie (13)
Zajímavosti (1)
- Přestože si sníme odnesl několik cen César, u publika propadl. Producent snímku kvůli filmu dokonce skončil v exekuci. (skinny)
Reklama