Tvůrci:
Ken NolanRežie:
Mikael SalomonScénář:
Ken NolanKamera:
Ben NottHudba:
Jeff BealHrají:
Chris O'Donnell, Alfred Molina, Michael Keaton, Rory Cochrane, Alessandro Nivola, Tom Hollander, Simon Callow, Péter Fancsikai, Judah Katz, Matt Lindquist (více)Epizody(3)
Obsahy(2)
Historie studené války v americké minisérii. Román Roberta Littella The Company (2002) se brzy po svém vydání (do češtiny zatím přeložen nebyl) stal bestsellerem a sklidil i řadu velmi pochvalných recenzí. Autor v něm líčí osudy skutečných i fiktivních postav v letech 1950–1995, tedy v době, kterou označujeme slovy „studená válka". O pět let později byl román zpracován do podoby třídílné minisérie, která dostala český název V síti CIA. Vypravěčem příběhu je Jack McCauliffe (Chris O'Donnell), naverbovaný do Ústřední zpravodajské služby jako student (i s několika spolužáky) a pomalu stoupající v průběhu let až na pozici zkušeného agenta. Stává se svědkem historických událostí, od špionážních hrátek v rozděleném Berlíně, přes lidové povstání v Budapešti a nezdařené vylodění v Zátoce sviní na Kubě až po kolaps sovětského impéria. Celým dílem se jako červená nit táhne vděčný motiv dlouho bezvýsledného pátrání po sovětském krtkovi ve vedení CIA, jež je soubojem dvou mužů, kteří se nikdy nesetkají tváří v tvář – Jackova šéfa Harveyho Torritiho, přezdívaného Čaroděj (Alfred Molina), a plukovníka KGB Žilova, známého pod přízviskem Starik (Ulrich Thomsen). Objevuje se tu i řada skutečných postav – vedle politických špiček na obou stranách barikády např. šéf oddělení kontrašpionáže CIA James Angleton (Michael Keaton ve vynikající herecké kreaci), proslulý britský špion Kim Philby, ředitel CIA Allen Dulles či mafiánský boss Sam Giancana. Minisérie V síti CIA figurovala prominentně při výročních oceněních, mj. získala Emmy za hudební doprovod (skladatel Jeff Beal) a pět dalších nominací (včetně režie), a navíc nominaci na Zlatý glóbus v kategorii televizních filmů a minisérií. (Česká televize)
(více)Videa (1)
Recenze (83)
Velmi ambiciózní počin se v určitých rysech povedl, ale pro mě je především zklamání. Chris O´Donnell není tak dobrý herec, aby tuhle minisérii sám utáhl. To by ale ještě tolik nevadilo. Horší je, že v "The Company" prostě není dostatečně vykreslená atmosféra zemí, ve kterých se odehrává. Všechny lokace (snad až na Berlín) vypadají tak uhlazeně a bez kouzla dané reálie. Rusko 50. let? Maďarsko? Tohle? Nevěřil jsem ani za mák. Na druhou stranu, Michael Keaton hraje absolutně skvěle. Scéna, ve které naposledy sedí v kanceláři CIA je brilantní. Škoda, že zde takových není více. ()
Vyšetřování, skrývání, podezírání, intriky, ale i nefalšovaná krvavá akce, která bere dech. Company nabízí všechno. Všechno, co si od války můžete slibovat. Bitvy, které uchvátí, zrady, které zklamou a plány, ze kterých občas zamrazí. To vše ve scénáři, který je tak chytrý, že vám po celou stopáž (a v gradujícím finálním díle obzvlášť) budou šrotovat závity, aby vše zapadlo kam má. 85% ()
Bravo! Vida, kam pokročila televizní produkce. Předčí desítky filmů jdoucích do kin. Michael Keaton hraje jako by ho vedl sám Marlon Brando, Alfred Molina podává svůj standardní (rozuměj výborný) herecký výkon a jediné pokulhávání může způsobeno snad jen historickou neznalostí diváka. Velmi přínosné 4 a 1/2 hodiny...... ()
Berlín, Moskva, CIA, KGB, ale také MOSSAD, studená válka a spousta špionů..... Myslím, že tato minisérie by mohla jednou dětem objasnit pojem ,,studená válka". Klidně místo učebnice dějepisu. PŘÍBĚH: ***** každý díl je zaměřený na jinou část dějin, vše na sebe plynule navazuje. Ti jenž alespoň část těch časů zažili, jistě budou spokojeni./ HUMOR: NE - doby, kdy v Berlíně bylo 7000 špionů ochotných cálovat za informace, nebo invaze v Zátoce sviní mnoho veselých okamžiků nenabízí./ AKCE: *** zde se nejvíce projevila negativa televizní produkce. Ale v dramatu potěší i to málo, třeba Maďarsko 1956 nebo již zmíněná Kuba./ NAPĚTÍ: ***** ta doba mne nenechávala v klidu tehdy a nemám důvod být ,,klidný" ani při této rekapitulaci..... Takže: život plný tajemství, podvodů, nebezpečí, v mistrném příběhu plném intrik, kde ani vy nakonec nebudete věřit nikomu. Nemáte chuť to vyzkoušet? ()
Válka studená je válka studená. Mám takovou teorii. Někdo ze scénáristů si oblíbil Mailerova Ducha děvky a podíval se na Kauzu CIA i na Třináct dní. Poté zalezl na dlouho do archivu a vylezl s materiálem, který bylo záhodno přetavit v celuloidový drahokam. Jenže kdosi řekl stop, to je málo pro diváky. A tak vzniklo tohle. Skutečnost je samozřejmě zcela jiná, jelikož jde o (údajně) velmi věrný přepis románu Roberta Littella. Budu-li však ignorovat skutečnost a povedu si i nadále svou, jak mě naučila tato minisérie, tak je to vše stejně pouze o tom jak své dezinformace prezentujete. Pokud dostatečně přesvědčivě, tak je děvka jedna prodejná (aka pravda) na vaší straně. A právě tvůrci mě svými "pravdami" nepřesvědčili. Selhávají totiž v detailech a rozpadá se jim pro ně celek. Všichni Rusové se i v Moskvě vybavují angličtinou. Akorát s nechvalně proslulým hollywoodským (čti směšným) přízvukem navrch (a to i v době nejtvrdšího stalinismu na veřejných místech). Nejinak jsou na tom Kubánci na Kubě atd. Což o to, to je to nejmenší. Ale, že je vše řešeno až příliš efektně a filmově (v negativním slova smyslu), to už na pováženou je. S výše zmíněným Mailerovým životním dílem to srovnávat nebudu, přeci jen takřka tisícistránkový dvojdílný román versus čtyř a půl hodinová televizní produkce, to by nebylo tak úplně fér (i když se to srovnání přímo nabízí). Ovšem s Kauzou CIA to s čistým svědomím porovnám. A vychází mi z toho De Nirův počin ve všech ohledech jako přesvědčivý vítěz. Stihne sdělit to samé v rámci poloviční stopáže a mnohem méně podbízivě. Company je kalkul s velmi proměnlivou kvalitou, který umí svého diváka napnout, místy strhnout a hereckými výkony nadchnout. Pravda, zdaleka ne všemi. Takový Chris O´Donnell sice již není tím tragicky antisympatickým floutkem jako kdysi, ale stále mu do statusu herce něco chybí. Konkrétně charisma a byť i jen špetka talentu. Vzhledem k faktu, že by měl na svých bedrech odtáhnout nějakých dvěstědvaasedmdesát minut je jeho obsazení zarážející volbou. Navíc mu scénář přihrává tak čistě běloskvoucí postavu "ríl emerikn boje" až to bolí. Přesto si dovolím tvrdit, že s tímhle námětem a obsazením se dalo vystoupat o stupeň výše na žebříčku kvality. Nebo možná dokonce i o dva. Co to melu... Nikoli dalo, ale přímo mělo. Stačilo se rozhodnout zda se držet reálné linky "jak to mohlo být" nebo té klasicky atraktivní bez ambicí. Ovšem oboje dohromady v této podobě, bohužel, nefunguje. ()
Reklama