Režie:
Zdeněk ZelenkaScénář:
Jiří HubačKamera:
Vladimír OpletalHudba:
Vadim PetrovHrají:
Bolek Polívka, Pavel Liška, Vilma Cibulková, Jan Dolanský, Jan Budař, Viktor Preiss, Václav Postránecký, Stanislav Zindulka, Klára Melíšková, Hana Seidlová, Daniela Ernestová, Jan Vondráček (více)VOD (1)
Obsahy(1)
Televizní film předního dramatika a scenáristy Jiřího Hubače vypráví příběh vyléčeného alkoholika, koncertního mistra a skladatele Františka Stáry. Po návratu z protialkoholní léčebny dochází velmi rychle k poznání, že jeho euforické odhodlání začít znovu je tragická iluze. Jeho žena se z bytu zatím odstěhovala a našla si jiného muže. Podobné fiasko ho čeká v bývalém zaměstnání a později i při krátkodobém působení v základní umělecké škole. V nejtěžší chvíli, kdy se Františkovi hroutí všechny jeho soukromé naděje i profesní plány a on rezignuje, mu nezištně pomáhá bývalý spolupacient z léčebny Eda Mandík. Tento člověk, sám slabý, nedůsledný a nezodpovědný, s nečekanou a sebezničující obětavostí rezignuje na střípky osobního štěstí a energicky vybičuje svou ochablou vůli k záchraně svého jediného kamaráda. Cena, kterou za tento svůj čin Eda platí, není malá, ale jeho oběť měla smysl. V Hubačově emocionálně silném a působivém příběhu si hlavní role zahráli Pavel Liška a Bolek Polívka, režie se ujal Zdeněk Zelenka. (Česká televize)
(více)Recenze (80)
Nepříliš vyrovnaný pokus natočit starý Hubačův scénář, připravený pro Vladimíra Menšíka a Vlastimila Brodského. Problém je nejen v nesrovnatelně slabším herectví Polívky a Lišky, ale také v nedochůdné režii Zdeňka Zelenky (vím, malichernost, ale třikrát po sobě natočit stejný Polívkův příchod ke dveřím... ech). Liška je herecky zcela nedostatečný a Polívka se snaží scény, které by Menšík hrál s tichým zvnitřněním, překonat šaržírováním a nejapnými pokusy o zlehčení látky. Budař je v tomto případě zcela zmarněný, šaržíruje jakéhosi groteskního blba, i Cibulková tentokrát není schopna zahrát skvěle připravený part. ()
Pavel Liška by si, coby zřízenec z patologie, zasloužil svůj vlastní film. Společně s Bolkem Polívkou vévodí celému filmu, který by dost možná s výběrem jiných herců, byl pouze průměrným. Docela milou postavou je Jan Budař, který díky svému knírku a brýlím, působil tak trochu úsměvně. Ke scénáři a dialogům nemám výtek, je v nich, i přes dramatický příběh, obsaženo vkusné množství humorných hlášek. "Prosím Vás, orgány si neodnášejte na památku domů, pan docent to nemá rád." ()
hubač psal role hercům přímo na tělo a jejich osobnost. Věty jim padají přímo do huby. Jsou přirozené, jako by člověk poslouchal vypravování vlastního souseda nebo cestujícího v tramvaji. Bylo by velmi zajímavé, kdyby byla zfilmovaná původní verze scénáře pod názvem Zima poutníků a hlavní roli hrál Menšík s Brodským. Ale to se bohužel nestalo, protože pan Menšík během přípravy role zemřel. Lišák s Polívkou mají úplně jiné charaktery. Budař mi s tím pěstěným knírečkem připomínal sňatkového podvodníka nebo prodavače životních pojistek. Uklízečka v hudební škole byla pěkná stračena přesně jak ji počastoval Bolek Polívka. Asi se tak chovala proto,že její manžel, o kterém je tam zmínka, byl taky vypitka. ()
Je to možná trochu přeslazený melodrama, ale na mě to zabralo. Taky mi to připomínalo Menšíkovu slavnou ódu na silnou vůli, i když je fakt, že Hodina klavíru je prvoplánovější a nejde tak do hloubky. Nicméně kdyby celá současná česká televizní tvorba vypadala takhle, tak každou neděli sedim před bednou jak přibitej. Čtyři hvězdičky za ten film. Pátá je za to, že syn Dolanský v kamionu pořád poslouchá Visáče!!! ()
Alkáči jsou takový vděčný filmový téma. Sice film nepřináší nic novýho pod sluncem a je na něm dost znát taková ta televizní lacinost, ale koukat se na to dalo. Polívka se do role vyléčenýho alkáče celkem hodil, Liška asi ve stopadesátý roli idiota mi lez tradičně na nervy. Naštěstí nedostal zase tak moc prostoru. Jinak je blbost, aby někdo byl v odmašťovně půl roku. Protialkoholní léčba trvá 3 měsíce. ()
Galerie (9)
Zajímavosti (4)
- Bolek Polívka na klavír nehraje. Ve skutečnosti zní hudba z playbacku a v detailu se po klávesách rozběhnou prsty profesionála, který Polívkovi radí, kdy se má do hry „opřít“ a jak vtěsnat nohu na pedál. (rakovnik)
- Scénář od Jiřího Hubače se původně jmenoval „Zima poutníků“ a byl to třetí díl z trilogie „Ikarův pád a Tažní ptáci“. Hubač scénář odmítl realïzovat ve chvíli, kdy Vladimír Menšík zemřel. Po 15 letech ho však Bolek Polívka přesvědčil, aby dal svolení k realizaci. Scénář byl od původní verze zásadně pozměněn. (sator)
- Původní, neupravený scénář Jiřího Hubače „Zima poutníků“ najdeme v knize „Pocta Vladimíru Menšíkovi“ od Slávky Kopecké. (sator)
Reklama