Režie:
Zdeněk Podskalský st.Scénář:
Jaroslav DietlKamera:
František ValertHudba:
Evžen IllínHrají:
Vlastimil Brodský, Jana Brejchová, Jiřina Bohdalová, Květa Fialová, Jan Libíček, Josef Zíma, Ilja Prachař, Nina Popelíková, Vladimír Hlavatý (více)Obsahy(1)
Pomenší čtyřicátník Ludvík Podzimek, loutnista a flétnista pražského orchestru, nemá zvlášť atraktivní vzhled. Přesto je obecně považován za velkého donchuána. Ženy se ho ujímají spíše z jakéhosi mateřského soucitu a Ludvíkovo měkké srdce nedovolí, aby se s kteroukoliv rozešel. Milenky se mu proto kupí a působí mu potíže. Tak stráví noc v bedně na peřiny, když se nenadále vrátí domů manžel bývalé spolužačky Blaženy. Manželka Zdena ho za to hodí na krk rodinné přítelkyni Heleně, na kterou žárlí. Ludvík se odstěhuje raději k příteli Břetislavovi. Pohledná konferenciérka Bohunka doprovází orchestr na zájezdu a zamiluje se právě do Ludvíka, což mu dá najevo v Praze při náhodném setkání ve vinárně. Intelektuálka Dáša nazve Ludvíka pasivním erotickým nádeníkem. Ludvík se Bohunčině lásce podá. Jejich první milostná noc skončí příchodem rodičů. Bohunka si hrdě odvede Ludvíka z domu a oba skončí na VB. Muž v pyžamu a dívka v noční košili vzbudí totiž na noční ulici srocení davu. Vztah pokračuje, ale Ludvík se nemá k rozvodu. Bohunka se natruc rozhodne vdát za jiného. Nakonec však přímo od radnice ženichovi uteče. Pronásleduje Ludvíka a k ní se připojí i jeho další milenky. Nešťastný muž uprchne. Inzerátem v novinách pak hledá další ženu... (oficiální text distributora)
(více)Recenze (45)
Nedělní odpoledne a já mám chuť na nějakej ten starší tuzemskej kousek, kterejch po veřejnoprávních televizích běhá pořád dostatek. Výsledek ale takovej, že tady se feministky moc nenabaží. Ženský jsou tady totiž mazaný jak lišky a k tomu ještě slušné běhny. Stejně tak ale i Vlasta Brodskej, kterej do toho všeho padá tak nějak náhodou. Podle mě až moc náhodou a člověk se ani moc nezasměje. Když už jsme u těch filmovejch Ludvů, mám o dost radši toho Homolkovic. ()
Monogamista tenhle film nepochopí. Nebo nevychutná. Jako hlubokou sondu do fenoménu děvkařství tohle konzumovat sice nelze (tvůrci prý nechtěli ani v nejmenším poučit, nýbrž výhradně bavit), ale k "nastavení zrcadla" celkem fajn. Velmi osvěžující ukázka vypravěčství z doby, kdy přes totalitu některé -ismy (hádejte, který mám nyní na mysli) neměly na to, co a jak se slušelo vypravovat, prakticky žádný vliv. Některé scény a postřehy skvělé - úvodní nakvartýrovávání se Brodského k milence, podkreslená jen frivolní ironickou hudbou a všechny, kde si Brejchová vychutnává svůj charakter (těžko říci, jak autobiograficky) iracionální pí*i. Opakující se hláška v Brodského postavě zainteresovaných žen, vyčítajících zmoženému nešťastníkovi sobectví, je hodně, no, autentická, ale je to možná jen můj dojem založený na velmi úzkém úhrnu velmi osobních zkušeností, ch-ch. ()
Vlastimil Brodský v roli "donchuána proti své vůli" je doslova k popukání, a ve scénáři je jinak řada velmi vtipných hlášek, takže jsem to na dlouhou dobu viděl na plný počet hvězdiček. Leč ten závěr, kdy i v tom vztahu Ludvíka Podzimka s mladičkou Janou Brejchovou se opakují typově pořád ty samé situace jako s jeho předchozími ženami/milenkami, mi už připadal maličko jako nastavovaná kaše. A najednou ty jednotlivé výlevy z jejich společného vztahu byly až moc zkratkovité. Stejně tak mi v závěru už trochu lezla na nervy jinak ze začátku výborně svěží a chytlavá vokálová hudba Evžena Illína. Ono když se něco furt opakuje, tak se i to nejlepší "jídlo" přejí...Co jinak ale jako milovník vážné hudby oceňuji, byly všechny ty scény ze zkoušek i koncertů komorního orchestru. ()
Zvadlou květinou ani přitroublý scénář nevylepšíš. Manželka flétnisty Ludvíka Podzimka nachytala svého muže při lži. Na údajné zkoušce nebyl, a tak ho prostě vyhodila z bytu. Ten byl ve skutečnosti na záletech, které ale překazil milenčin manžel. Atraktivní herecké obsazení se utápí v nepříliš zajímavě koncipovaném scénáři, který ještě navíc sráží režisérovo nezlomné přesvědčení o pravdivosti tématu nevěrného manžela s neatraktivním zevnějškem. Blbost. Brodský byl dobrý herec, ale do milovníka měl daleko.Tehdejší popularita Brodský & Brejchová byla natolik veliká, že mohli hrát klidně v reklamě na prací prášek a byli za to velebeni. Podskalský občas rád do svých filmů vměstnával prvky šarády, která jakoby postrádala pevnější a smysluplnější scénář. Komediálně to čeká divák při tak atraktivních hereckých jménech přece jen třeskutější. Jenže když se minimálně do poloviny nedá ničemu ani nikomu zasmát, tak pak je dobrá komedie ztracena. Tuhle to potkalo se vším všudy. Obrazově neohromí - je totiž natočena černobíle, Brodský se podřídil až příliš přání pana režiséra být ťulpasem v každé situaci - a to mám jako uvěřit, že na takového muže ženy letí?! To by mě tedy zajímalo, čím je oslnil. Při nízkém výskytu originálních a hlavně dobrých gagů se ještě nabízela možnost pojmout to jako erotický film. Košilatost snímku je sice v určitých vrstvách naznačena, ale vesměs kde nic není, ani divák-kanec nezabere. Za řeč stojí Brejchová a ostatní herečky jsou určeny pro jinou generaci než jsem já. Podskalský selhal na všech frontách. Zabalil se do deky plné naivních a i na komedii málo pravděpodobných situací. Vyšel mu z toho film, u kterého se nezasmějete a pro jeho nezáživnost se k němu ani opětovně nevrátíte. A možná vás leda inspiruje k tomu, abyste po jeho skončení koupili své drahé polovičce květinu. Snad vám ji o hlavu neomlátí. 40% ()
Námětově zajímavá komedie Zdeňka Podskalského, který si ve filmu i zahrál nervozního řidiče. Nejvíce mne zaujal závěr filmu, kdy Vlastimil Brodský prchá před všemi ženami na bezpečné místo. Za povšimnutí stojí i velmi dobrá scénická hudba realizována vokálním souborem. Je velmi příjemná a k filmu se dokonale hodí. ()
Galerie (8)
Zajímavosti (8)
- Pracovní název filmu byl Donchuan proti své vůli. (M.B)
- Herci Jana Brejchová a Vlastimil Brodský reprezentovali snímku na filmovom festivale v Utrechte a Amsterdame. Pripojiť sa k nim mal i režisér Zdeněk Podskalský, no nakoniec pre tému zobrazenú vo filme necestoval, lebo to malo paralelu s jeho osobným životom. (dyfur)
- Květa Fialová, jelikož neměla správný francouzský přízvuk, byla předabovaná herečkou Alenou Kreuzmanovou. (kosticka7)
Reklama