Režie:
Svatopluk InnemannKamera:
Otto HellerHudba:
Miroslav KořínekHrají:
Vlasta Burian, Karel Hašler, Jiří Dréman, Zdena Kavková, Antonie Nedošinská, Jára Sedláček, Svatopluk Innemann, Milka Balek-Brodská, Marie Kalmarová ml. (více)Obsahy(1)
Zubní lékař dr. Verner by se chtěl oženit, ale kromě své hospodyně Amálky nesnesl dosud vedle sebe žádnou ženu. Usmyslí si, že si najde v nižších společenských vrstvách prostou dívku, kterou pak vychová podle svých představ. První pokusy skončí nezdarem a Verner se musí zotavovat v Karlových Varech. Hospodyně Amálka tu potká mladou dívku, Milču Janotovou, které dělala chůvu, a vypráví jí o vrtochu dr. Vernera. Po návratu do Prahy realizuje Milča svůj plán. V jedné hospodě se setká s pobudou Vendelínem Pletichou a jeho prostřednictvím se seznámí s chováním lidí z periferie. V převlečení pak vyhledá dr. Vernera. Zaujme ho natolik, že ji doktor vezme k sobě na převýchovu, ačkoliv tím trpí jeho lékařská praxe. Verner se do Milči zamiluje... (ČSFD)
(více)Recenze (22)
Než Svatopluk Innemann dokonale ztvárnil Karla Havlíčka Borovského, něco se naklopýtal. Skružného román jej neinspiroval k ničemu jinému, než k ilustrativní banální nápodobě, a film o falešné kočičce, slibná variace na Pygmaliona, neskončila ničím jiným než časovou travestií, na níž nanejvýš zaujme jak se vvšechna ta panoptika točí na nenáročné pražské křižovatce. Ale na druhou stranu, málokterý němý film je tak hlučný. ()
Vlasta Burian se stal nedostižným fenoménem již ve dvacátých letech minulého století. V roce 1926 – v době natáčení této veselohry – vlastnil už své denně vyprodané divadlo, byl nazýván králem komiků a měl za sebou také první film. Dobová kritika jej tehdy přirovnávala k americkému komikovi Charlie Chaplinovi, a i když se tato ambice nakonec jevila příliš troufalou, vytvořil si Burian velice záhy vlastní specifický styl. Určité chaplinovské motivy lze identifikovat částečně v postavě pobudy Vendelína Pletichy v této Innemannově komedii. Samotný film je v podstatě českým Pygmalionem naruby: z profesora Higginse se stal dentista Verner, popeláře Doolittla nahradil pobuda Pleticha, hospodyně Pearceová se proměnila v Amálku Holoubkovou. Pouze květinářku Lízu nahradila rozmarná továrníkova dcera Míla, která se za nevzdělanou a chudou dívku pouze vydává. Autorem tohoto důmyslného plagiátu byl populární redaktor Humoristických listů Josef Skružný, který se společně s mladým Elmarem Klosem scénáristicky podílel i na dalších dvou Burianových němých filmech. V poněkud statickém příběhu jsou jediným osvěžením právě Burianovy excentrické výstupy, zejména sekvence, v níž si oblékne lékařský plášť a počne "ordinovat". V hlavních rolích zamilované dvojice se objevili manželka režiséra Innemanna Zdena Kavková a populární písničkář Karel Hašler, který byl však pro postavu dr. Vernera příliš starý (v té době mu bylo 47 let), čehož si všimla už tehdejší kritika. Dnes je tento filmový výrobek cenný a snesitelný skutečně pouze díky Burianovi, o jehož mimořádném výkonu svědčí i slova uveřejněná v Lidových novinách v červnu téhož roku: "Popisovati výtečnou hru Vlasty Buriana znamenalo by popsati od scény ke scéně celý film. Byl dokonalý, úžasný a jeho okamžitá intuice jest ohromná. On to byl, který zachránil nejzdlouhavější místa filmu a on vlastně v některých partiích vytvořil první českou filmovou grotesku ve scénách, které by mohly konkurovat filmům se světovými komiky a v nichž nám zobrazil úplně nový český filmový humor, poněkud sice brutální, ale zahraniční konkurence schopný, protože zcela originální." ()
Očima dnešního diváka se jedná o úsměvnou záležitost po všech stránkách a vytýkat něco filmu z roku 1926 by bylo asi jako zlobit se na batole, že neumí násobilku.. Vzala jsem to tak, jak mi to tvůrci naservírovali a příliš neřešila.. Ústřední dvojice - zubař a Milča - mi nebyla sympatická, oba byli „divní“, celý snímek ovšem nesmírně popotáhl Vlasta Burian a v několika scénách mě parádně odboural.. ()
Ľudová zábava. Burian dokazuje v úvode filmovej kariéry, že ak dostane priestor zatieni napriek vedľajšej úlohe ostatných hercov. Tu navyše nemal možnosť využiť jeho povestný hlas. V pamäti mi ostala predovšetkým jeho rola spustnutého alkoholika. Napriek zjavnej nápodobe Chaplina (oblečením, výzorom, komikou) v scéne, kde ako opitý falošný zubár neborákovi pacientovi kol dokola postupne povyťahuje všetky zuby je jedinečný. Nenáročný dej, až na výnimky pomerne vyšumelé starosvetské gagy zachraňuje hodinová dĺžka a osobne aj fascinácia nemým filmom ako-takým. Poznámky: 1. Existujú dve verzie filmu, pričom na DVD uvedená verzia je kratšou verziou s jednou kolorovanou scénou, pôvodne režisérom Innemannom ručne domaľovanou. 2. Na dobových plagátoch bola Antonie Nedošínská uvedená ako Anna Nedošínská 2. ad ripo: Podľa mňa to množstvo hodnotení vzniklo kombináciou troch faktorov: a) existujú projekcie napr. na filmových školách alebo v kine Ponrepo, kde tento film kľudne mohli premietať a nevymyká sa to tomu, čo bolo uvedené v tej správe z netu b) zhoda názvu s rovnomenným neskôr nakrúteným filmom Vl. Slavínského a následné pomýlené hodnotenie c) klasickí naháňači hodnotení, čo ohviezdičkujú čokoľvek na čo pri blúdení databázou prídu. ()
Vlasta Burian ve svém druhém němém snímku, jehož děj je poměrně známý a to vlivem remaku 'Falešná kočička' (1937), ve kterém roli Vlasty Buriana převzal Oldřich Nový. Snímek už bohužel není celý, což je ohromná škoda. Ani ne tak kvůli neuceleném příběhu, jako kvůli úžasnému komickému výkonu Vlasty Buriana. Fanoušek amerických němých grotesek jistojistě pozná, že tu hodně napodobuje převážně Charlieho Chaplina. Burianova mimika je však už jeho vlastní, kterou, jak už všichni víme, použil i ve filmu zvukovém. Což připomíná další věc. Je tu také spousta komických scén, které právě ve zvukových snímcích ještě jednou zopakoval. Sice pochopitelně v jiných situacích, ale myšlenka zůstala stejná. Vlasta Burian se tu vyřádil do sytosti a divák by musel být opravdu hodně velký bručoun, aby ho nic nepobavilo. V rámci Burianovi filmografie je tento snímek skutečně filmový historický skvost. ()
Galerie (6)
Zajímavosti (1)
- Jaroslav Marvan hrál ve filmu strážníka a řídil při normálním provozu na jedné z podolských křižovatek dopravu. Protože byl nováček, tak si nevšiml, že filmaři už odjeli natáčet na jiné místo, a ještě dvě hodiny potom pokračoval v řízení dopravy. (raininface)
Reklama